146 
är fullt homogen, utan utgöres af tvenne skilda lager: en 
inre färglös kärna och ett yttre färgadt omhölje, hvilket sy- 
nes tala för en sammanväxning af tvenne skilda plagioklas- 
arter, hvaraf den inre möjligen är identisk med förutnämnda 
andesin, den andra åter mera närmar sig till oligoklas. 
Fältspatmassans förvittrade och oklara beskaffenhet förhind- 
rade dock en närmare undersökning af detta förhållande. 
29. Anorthit från Mårtensby. 
Under en excursion till Mårtensby kalkbrott i Helsinge 
fann jag en färglös, derb anorthit jemte rödbrun titanit och 
grön pyroxen. Då jag tillförene icke iakttagit en sådan 
hvit, kristallinisk anorthit i våra kalkbrott, förvexlade jag 
den i början med skapolit. Dess natur af anorthit framgår 
dock af följande egenskaper: den smälter för blåsröret trö- 
gare än skapolit, hvilken som bekant smälter lätt med upp- 
bläddring, företer mindre stark chromatisk polarisation än 
denna samt utsläcker det polariserade ljuset snedt i förhål- 
lande till spjelkningsrigtningarna. En approximativ mätning 
af vinkeln mellan spjelkningsytorna gaf 949 resp. 869. Spec. 
vigten af denna anorthit finnes här nedan (n:o 4) samman- 
ställd med några andra kalkfältspat- och skapolitvarieteter 
från finska fyndorter, hvaraf synes, att de sednare likasom 
de förra bilda en serie af i hvarandra öfvergående länkar. 
Dessa vigtsbestämningar hafva erhållits dels på vanligt sätt 
dels genom jemförelse af de resp. mineraliernas spec. vigt 
i kaliumqvicksilfverjodid-lösning. 
Spec. vigt. 
1) Anorthit (förvittrad) från Nordsundsvik =. > 2,87) 
2) Amphodelit (röd, kristalliserad) från Lojo —. -2,763 
3) Anorthit (hvit, kristalliserad) från Pargas. . -2,163 
4) Anorthit (hvit kristallinisk) från Mårtensby . = 2,762 
5) Anorthoit (gul, kristalliserad) från Sillböle : —2,760 
6) Skapolit (derb.) från Stansvik oo. . . .« . 2,160 
+) Enligt N. Nordenskiöld. 
