154 
företer med afseende på den förstnämnda serien finner häri- 
genom sin förklaring. 
Till ingen af nunämnda amphibolserier resp. kurvor 
kan det basaltiska hornblendet från Bilin föras, utan synes 
det tillhöra en egen, helt och hållet skild sådan motsvarande 
den basaltiska augitens. En närmare undersökning af den 
basaltiska amphiboln och pyroxenen är dock för mig t. f. 
af brist på nödigt undersökningsmaterial för närvarande icke 
möjlig. 
41. Brucit från Perheniemi i Ithis. 
Af detta för Finland nya mineral har af stud. J. Seder- 
holm ett profstycke blifvit till universitetets mineralkabinett 
inlemnadt. Detta stycke utgöres af serpentin-kalksten (ophical- 
cit), på hvars ena flata sida brucit förekommer utbredt i form 
af större långsträckta tafvelformiga individer, stjernformigt grup- 
perade omkring vissa centra. Detta utvisar, att bruciten vid 
Perheniemi uppträder såsom sprickfyllnad i kalksten, dock icke 
helt och hållet utfyllande sprickan utan bildande ett dendri- 
tiskt anflog på dess väggar. Deremot synes i sjelfva kalk- 
stenen ingen brucit förekomma, att döma af det mikrosko- 
piska preparat jag gjort deraf, och som endast visade af- 
rundade, af serpentinådror genomdragna olivinkristaller in- 
sprängda deri. ; 
Att ifrågavarande mineral verkligen är brucit ådaga- 
lägges af följande karakterer. Mineralet är färglöst, perle- 
mor- eller sidenglänsande, af gipsens hårdhet, mycket tyd- 
ligt spjelkbar i en rigtning (bas. planet); spec. vigten lika 
med brucitens från Texas och Hoboken i N. Amerika (2,35); 
visar i polariseradt ljus optisk enaxlighet med positiv ka- 
rakter, hvarvid dock är att märka, att det svarta korset 
vanligen ter sig såsom tvenne nära hvarandra liggande hy- 
perboliska kurvor, hvilket häntyder på en anomal opt. två- 
axlighet med ringa opt. vinkel, ett förhållande, som ofta äf- 
ven visar sig hos bruciten från N. Amerika. Denna visar i 
polariseradt ljus ett analogt förhållande med biotit och må- 
ste derföre likasom denna antingen betecknas såsom mono- 
