"164 
hållande jemte plagioklas ljusfärgad trådig, sekundär horn- 
blende (uralitiserad diallag) omhöljd af mörkare färgad pri- 
mär hornblende med ' släta ytor, tydligen bildad under en 
sednare period än den förra. 
Diabas från Jaakimvaara. Denna har redan tillförene 
(Ötv. af Finl. geol. förh. pag. 35) af mig blifvit anförd un- 
der namn af hyperit eller "hypersthen-diabas, och jag skall 
derföre inskränka mig till att rätta ett i denna föreg. notis 
gjort misstag : den s. k. hypersthenen har näml. vid förnyad 
undersökning visat sig vara. diallag, och denna gabbroartade 
diabas förtjenar således lika litet namnet hyperit som många 
andra med detta namn tillförene betecknade: diabaser. Ett 
större misstag synes dock Inostranzgeff (Geogn. beskr. af ve- 
stra stranden af Ladoga, 1870) hafva gjort, i det han be- 
tecknadt denna bergart såsom en ,, grön oligoklas-granit”. 
På den medföljande kartan anföres densamma såsom före- 
kommande icke blott i Jaakimvaara utan ock på några öar 
söder om 'Kronoborg. På grund af sin stora olikformighet, 
i det att dels labradorn, dels pyroxenen får öfvervigt, förtje- 
nar den på en del ställen namnet labradorit, på andra (t. ex. 
vid Kurenranta) namn af augitfels. Denna olikformighet 
torde kunna ställas i samband med bergartens ofta ganska 
intima beröring med de äldre bergarterna, gneis resp. gneis- 
granit och granit, ett förhållande analogt med det hos de 
ofvannämda i kontakt med rapakivi-granit stående grönstens- 
arterna från Jaala socken. 
Vid en allmän sammanställning af de basiska erupti- 
verna i södra Finland finner man dem på ett naturenligt sätt 
kunna fördelas på trenne hufvudgrupper: I Egentlig diorit, 
II Gabbroarter, III Egentlig diabas. Den första gruppen (I) 
innehåller jemte fältspat (oligoklas) endast primär hornblende 
Hit höra dioritporfyr från Berttula, diorit från Kisko, diorit 
från Nurmijärvi m. fl. orter. Såsom exempel på dess sam- 
