165 
mansättning må anföras resultatet af en isolering af be- 
ståndsdelarna medelst KaHgJ,-lösning: 
Oligoklas >, 31,53 "/, 
Hornblende "68,47 ., 
100,00 
Spec. vigten beräknad = 3,0, funnen = 2,9. Anmärk- 
ningsvärd är den nästan totala frånvaron af magnetit. 
Den andra gruppen (II, till hvilken ofvananförda berg- 
arter från Jaala, Mäntyharju m. fl. socknar höra, är den tal- 
rikaste och mest variabla, alldenstund hithörande bergarter 
utom den för alla gemensamma diallagen, som antingen be- 
finner sig i sitt ursprungliga tillstånd eller är mer eller min- 
dre uralitiserad, innehålla dels 1) hornblende ensamt (t. ex. 
gabbro-diorit från Kivijärvi i Nastola), dels 2) hornblende 
och augit tillsammans t. ex. glimmerhaltig gabbro-diorit 
från Keuru, hos hvilken hornblende (primär) omsluter i form 
af smala zoner större augit- resp. diallagindivider, ställvis 
äfven bronzit, pels slutligen 3) pyrozen (monoklinisk och 
rhombisk) utan hornblende t. ex. hypersthenförande gabbro- 
diabas från Jorois, — Till denna grupp, närmast till II, 2, 
måste äfven diabas (eller proterobasen) från Kajsaniemi vid 
Helsingfors räknas på grund af dess uralitiska hornblende. 
Den tredje hufvudafdelningen slutligen (III) är inom 
Finland representerad blott af olivin-diabasen från Satakunta. 
En isolering af beståndsdelarna gaf: 
Labrador (Bytownit) 531,2 
Augit + olivin 41,3 
Magnetit = 7,5 
100,0 
Då spec. vigten för fältspaten är = 2,71 samt den för 
augit och olivin kan sättas = 3,4 och för magnetit = 5, 
kommer man genom beräkning enl. ofvan anförda formel till 
spec. vigten för bergarten = 3,07, som nära öfverensstäm- 
mer med den funua (= 3,10). 
Ofvannämnda indelning af de basiska eruptiverna med 
