226 
liten bladlus-art, bildande öfvergången från de äkta blad- 
lössen till sköldlössen, och hvilken han kallade Phylloxera 
vastatrix, den ödeläggande. Emellertid fann man snart nog 
att denna landsplåga icke var af europeiskt ursprung, utan 
härstammade från Amerika, der i fråga varande insekt re- 
dan från år 1854 varit känd under namn af Pemphigus vi- 
tifolie Asa Fitch. Den amerikanske entomologen Riley 
kom sjelf öfver till Europa enkom för att konstatera detta. 
Artens vetenskapliga namn skulle derför blifva Phylloxera 
vitifolice, då man funnit att den tillhör detta år 1834 upp- 
stälda slägte och icke är en Pemphigus art. Emellertid 
har benämningen Phylloxera vastatrix gjort sin rund kring 
verlden och inpräglat sig i det allmänna medvetandet ända 
derhän, att de vetenskapliga principerna för nomenklaturen 
torde få gifva vika för det vulgära språkbruket. ; 
Få djur hafva någonsin gjort så mycket väsen af sig, 
som denna lilla insekt, hvilken inom några år med milliar- 
der mark minskat södra Europas och särskildt Frankrikes 
inkomster. Såsom bevis på vidden af dess härjningar må 
blott nämnas att den franska nationalförsamlingen för upp- 
finnandet af ett verksamt medel mot denna skadeinsekt an- 
slagit ett pris af 300,000 francs. 
Vinostbegäret var sålunda eggadt till ansträngningar att 
finna ett sådant medel. Hundradetal försök gjordes, ehuru 
planlöst och utan all framgång. Men äfven den sanna pa- 
triotismen fann i studiet af phylloxeran ett värdigt föremål 
och franska vetenskapsmän förenade sig till kamp mot denna 
mäktiga fiendes invasioner. För att kunna mota densamma, 
funno de att det var nödvändigt att i minsta detaljer lära 
känna dess biologi och sålunda blef denna art föremål för 
noggranna iakttagelser af forskare, sådana som fransmännen 
Planchon, Lichtenstein, Girard, Balbiani och italienaren Tar- 
gioni-Tozetti i Florens. Men uppmärksamheten länkades här- 
igenom äfven på närstående arter och slägten och följden 
häraf blef att Phylloxera vastatriz, så förödande för det 
allmänna välståndet och så förhatlig för vinodlaren och 
landtmannen, snart nog riktade den entomologiska vetenska- 
