240 
rad, fullkomligt ren Filago och dessa nedlade der sina ägg, 
så att Filago efter tio dagar var betäckt med tjocka ving- 
lösa bladlöss och deras ungar, hvilka senare inom kort ut- 
bildades till flygande djur. Då införde han i sitt rum bitar 
af poppelbark och lössläppte par hundra flygande bladlöss 
från filago-plantan. Dessa svärmade omkring i rummet och 
kommo snart på några få individer när till poppelbarken, 
der de nedlade sina ägg eller, enligt Lichtenstein, pupor, 
från hvilka nu de små könsdjuren utkröpo, kopulerade och 
lade de karakteristiska vinteräggen. Dessa öfvervintrade här 
och utkläcktes följande vår. Ungarne öfverfördes nu till ett 
fritt växande poppelträd, som dittills varit alldeles fritt från 
galläpplen. Redan före maj visade sig nu på detta träd de 
karakteristiska galläpplena af Pemphigus bursarius och Lich- 
tenstein anser sig härmed hafva bevisat att P. filaginis en- 
dast är den tredje och fjerde formen i utvecklingsserien af 
P. bursarius. 
Kort härefter fann Lichtenstein vid rötter af Triticum 
repens och caninum en pupifer bladlus, fullkomligt identisk 
med den på almens bark lefvande forma pupifera af Tetra- 
neura rubra. 
Emellertid fortforo angreppen mot hans migrationsteo- 
rier från akademiskt håll, der man förebrådde honom att 
införa poesi i vetenskapen, under det likväl samtidigt alla 
de naturforskare, som sysselsatte sig med experiment i na- 
turen, såsom Kessler, Derbes, Courchet, Fr. Löw, enhälligt 
erkände pemphigidernas flyttningar såsom ett redan för hvarje 
observator väl bekant faktum. Liechtensteins teori om mi- 
grationerna till gräsrötterna och om de underjordiska vin- 
tergenerationerna skulle emellertid snart nog bringas till full 
evidens. 
År 1883 meddelar nemligen den ungerske såsom ut- 
märkt observator kände hemipterologen G. von Horvath att 
han väl i början af sina studier af pemphigiderna misstrodde 
Lichtensteins märkvärdiga upptäckter, men att han senare 
öfvertygat sig om att de verkligen äro fullt exakta. Han 
fann nemligen i Ungern vid rötterna af Zea-Mays, Sorghum, 
