14 



föllo. Genom upprepad omkristaUisering kunde densamma 

 dock höjas till 147 — 148°. Kristallerna utgöras af rätvink- 

 liga prismer. Ur återstoden erhöUos efter moderlutens af- 

 dunstning nållika strålformigt grupperade kristaller, som smälta 

 vid 86 — 87°. Den bildade tvåbasiska syran kunde på detta 

 sätt åtskiljas i tvänne olika modifikationer: en högre och en 

 lägre smältande. Den förra, parasjran, öfvergick efter upp- 

 hettning till c. 160° i den lägre smältande, awitsyran. 



Några andra modifikationer än dessa bägge kunde icke 

 i moderluten upptäckas. Båda ega de allylmetylbernstens- 

 syrans Cg H12 O4 sammansättning, såsom af följande analys- 

 resultat synes. 



I 0,2119 g (Sp. 147°) gaf 0,4332 g CO2 och 0,1360 gHgO 



II 0,1998 g (Sp. 86°) gaf 0,4111 g GO2 och 0,i292 gHg O 



III 0,2179 



De båda syrornas isolering från hvarandra grundar sig 

 på deras olika löslighet i vatten. 100 delar vatten af van- 

 hg rumtemperatur lösa nämligen 1,5 2 delar af den högre och 

 4,7 delar af den lägre smältande syran. Ännu större är 

 skilnaden i löslighet uti kokande vatten, dock blef denna icke 

 kvantitativt bestämd. Med afseende å andra lösningsmedel 

 kunde icke sådana skiljaktigheter bemärkas. 



Följande salter blefvo undersökta: 



Parasyran med smältpunkt 1417 — i4S°. 



Kaldumsaltet Cg H^o O4 Ca + H2 O erhålles vid syrans 

 neutralisering med kalciumkarbonat och lösningens afdunst- 

 ning på vattenbad, i form af bladiga kristaller, lättlösliga i 

 vatten, hvilka icke utfalla vid lösningens uppvärmning. 



0,1012 gr. förlorade i vigt vid 110° 0,oo87 gram 



0,22 98 gr. gåfvO 0,1377 Ca SO4 



