Bildas det svafvelsyra eller svafvelsyrlighet vid 

 förbränning af svafvelhältig lysgas? 



Af 

 Uno Collan. 



Som bekant innehåller den ur svafvelkishaltiga stenkol 

 erhållna lysgasen ännu efter fullständig rening från svafvel- 

 väte alltid en viss mängd svafvel som förekommer under 

 form af kolsvafla och icke närmare kända organiska kol- 

 föreningar, och som svårligen kan helt och hållet aflägsnas 

 ur gasen. För bedömandet af svaflets skadlighet i lysgas 

 kan det vara af betydelse att afgöra hvilka de oxidationspro- 

 dukter äro, som bildas af svaflet vid gasens förbränning, och 

 hafva äfven försök i denna riktning blifvit gjorda. A priori 

 måste man väl taga för gifvet att, frånräknadt möjliga se- 

 kundära reaktioner, hufvuddelen af svaflet skulle öfvergå till 

 svafvelsyrlighet, då, ju denna förening bildas vid förbränning 

 af endast svafvel, och så mycket mera då borde uppstå om 

 svatvel förbrinner jämte kol och väte. 



Emellertid saknas icke i literaturen uppgifter om att 

 svafvelsyra vore den produkt som vid förbränning af gas i 

 öfvervägande mängd skulle bilda sig ur det däri ingående 

 svaflet. Så uppger W. C. Youncj ^) på grund af gjorda för- 

 sök att vid förbränning af stenkolsgas endast spår af svaf- 

 velsyrlighet skulle bildas, medan däremot största delen af 

 svaflet öfvergår till svafvelsyra. O. Äschan ^) har gjort ett 



^) Jouru. f. Gasbeleuchtung u. Wasserversorgung, herausg. v. 

 Schilling u. Bunke. 1877, s. 228. 



2) Tekn. Fören. i Finland förhandlingar. Helsingfors 1889, haft. 

 1, sid. 42. 



