215 



hafva i främsta rummet rört fastställandet af den riktiga 

 expositionstiden för erhållandet af för mätning lämpade bil- 

 der af stjärnor af storleksklassen 11™. 0. Denna tid måste 

 derjämte vara sådan, att på hälften af densamma ännu er- 

 hålles på plåten ett förnimbart ljusintryck af en stjärna af 

 ll:te storleken. Då nämhgen efter den första och för mät- 

 ning afsedda expositionens afslutande instrumentet föres nå- 

 gra bågsekunder i deklination samt plåten derpå ånyo ex- 

 poneras hälften så länge, erhålles en andra och svagare 

 bild af hvarje af dessa stjärnor, hvilken genom sitt läge och 

 afstånd från den första bilden kan tjena att verificera, huru- 

 vida den första bilden verkligen motsvarar en stjärna eller 

 möjhgen härrör af något fel i plåten. Slutlig verifikation 

 erhålles visserligen derigenom, att samma himmelstrakt fö- 

 rekommer på minst tvenne plåtar. Emellertid undvikes ge- 

 nom den nämda verifikationsbilden en hel del onödigt mät- 

 nings- och reduktionsarbete. 



Fastställandet af den riktiga expositionstiden inneslöt 

 ock fixerandet af en enhetlig definition på hvad man borde 

 förstå med ll:te storleksklassen i fotografisk mening. Man 

 hade till en början obetingadt antagit, att expositionstiden 

 skulle stå i ett konstant förhållande till det reciproka vär- 

 det af ljusstyrkan. Då ljusstyrkan för en följande storhets- 

 klass förhåller sig till den af den föregående klassen såsom 

 1 till 2.5, antogs därför, att man skulle vinna en storleks- 

 klass genom att exponera 2V2 gånger så länge. Genom 

 arbeten å observatoriet i Postdam, framlagda å kongressen 

 1891, hade emellertid ådagalagts, att denna vinst ej uppgår 

 till mera än 0.5 a 0.7 storleksklasser och varierar med luf- 

 tens beskaffenhet. Detta har ock genom särskilda här se- 

 nare verkstälda försöksserier bekräftats. I anledning häraf 

 beslöts å nämda kongress, att expositionstiden skulle fixeras 

 genom att framför objektivet placerades ett galler, som ab- 

 sorberar 2 storleksklasser, och att dermed skulle undersökas, 

 hvilken expositionstid vore nödvändig för att stjärnorna af 

 9:de storleksklassen skulle med önskvärd tydlighet framträda 

 å plåten. Samma expositionstid skulle derpå efter gallrets 



