390 



gar eller också direkta premier. Så t. ex. utfärdades „till 

 befordrande af folkmängdens ökande i riket" såsom det hette, 

 i Sverige och Finland en K. Förordn. af den 8 mars 1770 

 hvarigenom bl. a. torpare, gatuhusmän, soldater och inhy- 

 sesfolk m. fl., hvilka hade 4 barn, af hvilka det yngste var 

 under 8 år, befriades från alla personella utskylder, och re- 

 dan 100 år tidigare eller år 1666 hade Ludvig XIV i Frank- 

 rike utfärdat ett edikt, deri en penningebelöning utsattes 

 för de föräldrar hvilka hade tolf barn att försörja. Sistnämnda 

 edikt ansågs dock med skäl förblifva utan verkan, emedan 

 gränsen var alltför högt uppdragen. En fransk skriftställare 

 rådde derför konungen att söka mera lägga an på franska 

 folkets fåfänga, samt utsätta premier afpassade härefter. Så 

 borde en fader för fyra barn befrias från personel skatt, el- 

 ler till en femtedel erhålla hndring i alla kontributioner. En 

 fader för åtta barn borde hugnas med en särskild tacksä- 

 gelse af konungen och förklaras för en borgare af högre 

 rang med rätt att bära värja; den, som hade 10 barn, skulle 

 göras till riddare och den, som hade 12, bhfva adelsman, 

 samt hans barn till fjerde ledet maltheser riddare, hvarjemte 

 vid alla offentliga fester, processioner o. s. v. under i öfrigt 

 hka förhållanden alltid den borde taga försteget, som hade 

 de flesta barn. I sammanhang härmed yrkade han äfven 

 på stränga straffbestämningar och förhöjda skatter för dem, 

 som förblefvo ogifta. Om också dessa på fullt allvar gifna 

 råd icke efterföljdes, äro de dock betecknande för tidens fö- 

 reställningssätt och för de åsigter, som tifl och med bland 

 framstående nationalekonomer voro rådande. 



Dessa nationalekonomiska läror blef det Malthus för- 

 behållet att i grund nerrifva. Thomas Bobert Malthus, yngre 

 son till en engelsk godsegare, föddes d. 14 Februari 1766 i 

 Rookery i grefskapet Surrey. Af sin fader bestämd för det 

 andliga ståndet erhöfl han en vårdad uppfostran, blef vid 18 

 års ålder student i Cambridge, tog der efter några år gra- 

 den och ordinerades sedan till prest, i hvilken befattning han 

 såsom vikarie skötte en mindre församling i närheten af sin 

 hembygd. År 1805 kallades han till professor i historie och 



