392 



och denna förökning sker i en geometrisk proportion. Malt- 

 hus trodde sig kunna antaga att en generation fördubblade 

 sig på 25 år, fyrdubblades på 50 år, åttadubblades på 75 år 

 och 16 dubblades på 100 år. Deremot kunna födoämnena 

 ökas endast i arithmetisk progression. Antages nu att ett land 

 har en befolkning af en million invånare, som der ha till- 

 räcklig näring af en gifven areal odlad jord, t. ex. en mil- 

 lion hektarer. Efter 25 år är folkmängden fördubblad och 

 det låter tänka sig att densamma derunder varit i stånd att 

 ytterligare uppodla andra en million hektarer; men med 

 samma folktillväxt och samma möjlighet till nyodling finnas 

 efter 50 år 4 millioner menniskor och 3 millioner hektarer 

 odlad jord, efter 75 år 8 millioner menniskor och 4 millio- 

 ner hektarer, efter 100 år 16 millioner menniskor och 5 mil- 

 lioner hektarer odlad jord o. s. v. Disproportionen emellan 

 folkmängden och subsistensmedlen förstoras sålunda städse 

 och blifver efter 2 sekel såsom 256 till 9 samt med tiden 

 omätlig. Allt detta sker emellertid under förutsättning att 

 någon gräns för nyodhngar och för jordens produktions för- 

 måga icke finnes, men tyvärr är så icke fallet, alldenstund 

 jorden är begränsad och dess förmåga att förse mensklighe- 

 ten med subsistensmedel följakligen icke heller uttänjbar i 

 det oändliga. För att under sådana förhållanden en jemnvigt 

 skall kunna ega rum emellan folkmängden och näringsmed- 

 len, fordras det att hvarje ögonblick en högre lag sätter hin- 

 der i vägen för folkökningen, som under trycket af en hård 

 nödvändighet sålunda hålles inom vissa gränser. 



Dessa hinder för folkökningen äro af två slag, preven- 

 tiva och destruktiva. De förra förekomma folkmängdens till- 

 växt i det de hämma nataliteten, de senare åter förstöra den 

 folkmängd, som redan bildats, genom att höja mortahteten. 

 Malthus hänför de preventiva hindren antingen till sådana 

 som härflyta af moraliskt tvång, d. v. s. afhållande från äk- 

 tenskap, förenad med sedlig renhet, eller sådana som äro 

 följder af laster, s. s. utsväfningar, onaturHga lidelser, fo- 

 sterfördrifn ingår m. m. De destruktiva anser han antingen 

 vara enkla följder af naturlagarna, eller också uppkomna af na- 



