415 



materien i gasform befinner sig i starkt fördeladt tillstånd, 

 att molekylerna äro på ett i förhållande till deras egna di- 

 mensioner mycket stort afstånd från hvarandra. Moleky- 

 lerna värka då icke genom sin speciela beskaffenhet utan 

 endast genom sitt antal. Den holländska kemisten vanH 

 Hoff har nu visat, att samma enkla lagar, som gälla för 

 gaser äfven framträda, då materiens fördelning åvägabringas 

 på annat sätt, nämligen sålunda, att ämnet befinner sig i 

 en utspädd lösning. Detta förhållande, till hvilket van't 

 Hoff kommit på teoretisk väg, blef bekräftadt genom em- 

 piriska försök af Raoult och andra. Samma antal molekyler 

 af olika ämnen, lösta i lika mängder af samma lösningsmedel, 

 utöfva samma fysikaliska effekt, särskildt med hänsyn till lös- 

 ningens stelningspunkt, dess ångtension ock osmotiska tryck. 

 Om man har en lösning af t. ex. socker i vatten och 

 gjuter derpå ett skikt af rent vatten, så hålla sig de båda 

 vätskorna icke i detta tillstånd, utan sockret utbreder sig 

 äfven i det tillsatta vattnet, tills en homogen lösning erhål- 

 les. Har man deremot lösningen och vattnet åtskilda genom 

 en s. k. halfporös Vé.^^, genom slappes af denna väl vat- 

 ten men icke det lösta ämnet. I kärlet visar sig ett tryck, 

 det s. k. osmotiska trycket, hvilket kan mätas, om man 

 förenar kärlet med en manometer. Detta tryck är propor- 

 tionelt med sockerlösningens koncentration och temperatur 

 och har samma värde som det tryck sockret skulle utöfva, 

 om det skulle befinna sig i gasformigt tillstånd i samma 

 rum lösningen intager. Detta förhållande gäller alla lösliga 

 ämnen. Den lag, som reglerar det osmotiska trycket, sam- 

 manfaller med den Boyle-Mariotteska lagen för gaser. Äfven 

 här bestämmes effekten endast af molekylernas antal och 

 lösningens temperatur, den är oberoende af molekylernas na- 

 tur och storlek. Det osmotiska trycket af lika viktsmängder af 

 olika ämnen i lika mängd lösningsmedel af samma tem- 

 peratur står således i omvändt förhållande till ämnenas 

 molekylarvikter. Väger ett ämnes molekyl 10, ett annats 

 20, så åstadkommer 10 gram af det förra ämnet dubbelt så 

 stort tryck som samma mängd af det andra. 



