417 



ångtrycks minskningen, äro alltid större än de teoretiskt be- 

 räknade. Dessa afvikelser tillkomma icke ämnena såsom så- 

 dana, ty i alkohol och eter, så vidt de deri äro lösliga, visa 

 de normala värden, endast i vattenlösning förhålla de sig 

 abnormt. Orsaken kan naturligtvis icke heller ligga i lös- 

 ningsmedlet, emedan de flesta ämnen i vattenlösning icke 

 visa afvikelser från nämda regler, utan måste den sökas i 

 en samverkan mellan det lösta ämnet och vattnet. För- 

 hållandet syntes till en början oförklarligt och stridande emot 

 ofvannämda lagbundet. 



Ett likartadt förhållande eger emellertid rum hos en 

 del ämnen, då de öfverföras i gasform. Afven härvid er- 

 håller man stundom en större volym än man beräknat eller, 

 hvilket är detsamma, på den beräknade volymen ett större 

 tryck. Orsaken härtill vet man vara den, att ämnets mo- 

 lekyler vid förgasningen dissociera d. v. s. sönderfalla i en- 

 klare molekyler, hvilka hvar för sig fylla samma rum som 

 det ursprungliga ämnets molekyler skulle intaga och såle- 

 des äfven hvar för sig utöfva samma effekt som dessa. 

 T. ex. en viss mängd salmiak (klorammonium) intager vid 

 förgasning dubbelt större rum, än man ur dess molekylar- 

 storlek beräknar. Orsaken är den, att salmiakmolekylerna 

 sönderfalla i ammoniak och saltsyremolekyler, hvilka hvar 

 för sig intaga lika mycket och således tillsammans dubbelt 

 så stort rum, som salmiakmolekylerna skulle intaga, om äm- 

 net osönderdeladt skulle förgasas. 



De ämnen, hvilka i vattenlösning visa nämda afvikel- 

 ser, äro antingen salter, syror eller baser. Alla dessa äm- 

 nen hafva det gemensamt, att de ega förmågan att leda 

 elektricitet, de äro hvad man kallar elektrolyter. Det var 

 svensken Svante Arrhenius, hvilken år 1887 just i denna 

 omständighet fann nyckeln till en förklaring af ofvannämda 

 skenbart abnorma förhållanden och på samma gång riktade 

 den allmänna kemin med en ny fruktbringande teori, den 

 elektrolytiska dissociationsteorin. Vid syrors, basers och salters 

 lösande i vatten skulle nämligen äfven en dissociation äga 

 rum, men icke en vanlig sådan utan en elektrolytisk disso- 



27 



