10 



u(i, A. Wasas'i.ikrna, 



Cl atomerna eller jonerna utfclra bestämda (x^li av varandra oberoende svängninj^ar kriiit: 

 bestämda jämviktslägen i ett kubiskt rymdgitter (Jfr 19 och 20). 



Medan enligt föregående de svängande jonerna t. ex. i syremolekylen kunna vara av 

 grundväsentligt annat slag än de fritt rörliga jonerna i en utspädd saltlösning, måste, om 

 egensvängningar hos ponderabla resonatorer i en kristall av här nämnd byggnad optiskt 

 kunna konstateras, och om vidare deras svängningstal överensstämma med de svängningstal, 

 som enligt andra grunder kunna beräknas för atomerna, resonatorerna bestå av elektriskt 

 laddade atomer. Därvid måste man tänka sig, att halogenatomen i t. ex. KCl svänger 

 inclusive en av alkalimetallatomen, här av kaliumatomen berövad elektron (valenselek- 

 tronen). Alkalimetallatomens algebraiska laddningssumma vore således lika med ett posi- 

 tivt elementarkvantum. De i en kaliumkloridkristall förefintliga jonerna vore då med 

 hänsyn till byggnaden av fullkomligt samma slag som jonerna i en kaliumkloridlösning. 



Svängningstalen för atomerna i en kristall av ett binärt salt kunna enkelt beräknas 

 enligt Lindemanns och Korefs formler (US, JOS). Koref {lOö, p. 180) har sålunda beräknat 

 egenfrekvenserna )■' svarande mot våglängderna /' för de nämnda salterna. Insättas de 

 sålunda erhållna värdena v' i den Einstein'ska formeln för specifika värmet, erhållas f(")r 

 sistnämnda kvantitet värden, som vid alla olika temperaturer överensstämma med resul- 

 taten av utf(")rda experimentella undersökningar. Därav följer, att de beräknade egenfre- 

 kvenserna c' med säkerhet mycket nära ("iverensstämma med atomernas eller jonernas fak- 

 tiska egenfrekvenser v^ 



Rubens och HoUnägel (14H-14I)) hava emellertid för de tidigare nämnda salterna 

 erhållit reststrålar i ultrarött. För alla dessa binära salter hava erhållits två reflexions- 

 maxima, av vilka genomgående det ena svarar mot den av Koref beräknade egenfrekvensen 

 för alkalimetalljonen, medan det andra svarar mot egenfrekvensen för halogenjonen. På 

 grund av sakens utomordentliga vikt för den f()religgande undersökningen avtrycka vi 

 följande tabell (108, p. 186)7- Betydelsen av I' har tidigare klargjorts, medan A betecknar 

 våtrlänuden av de observerade l'eststrâlarna. 



I saltkristallerna äi-o således jonerna färdigliildade. 



Toiu. L. 



