■^O Jarl A. Wasastjerna. 



1 "^' 1 



,*-^, sin - 



'■ - 1 ]> f .V 



Av den totala nlomrefraktionen må bråkdelen ^> vara en effekt av de inre elektronerna. 

 Således, enligt (49) och om vi försumma dispersionen, 



B,, - (■} E„ = N V,„ 



(bö) 



varav följer, om vi införa beteckningen Ai„.= Ri^Å'„, 



För element med lågt ordningstal och stort antal valenselektroner kan, som man lätt in- 

 ser, den sammanlagda volj'men f-) B„ av de, av de inre elektronerna definierade, koncen- 

 triska sfererna försummas. Likheten (6(i) övergår därmed i den enkla formeln 



A,„ = ii'„(/-ä-^l). (Ö7) 



Slutligen kan den yttersta elektronsferens volym V, som för element med högre ordnings- 

 tal självfallet icke är lika med L'„ : \, med lätthet bei-äknas, om vi känna A, „, enär denna 

 differens är oberoende av de inre elektronerna. Vi finna 





NV= .^'•", . ((;s) 



Det har visat sig, att man oberoende av syran erhåller ständigt samma värde för en 

 metalls atonirefraktion, då man beräknar densamma sålunda, att man från molekylarre- 

 fraktionen för lösta organiska metallsalter subtraherar den med stöd av atomrefraktio- 

 nerna för de organogena elementen beräknade refraktionen för syreresten. Det är klart, 

 att den sålunda erhållna kvantiteten varken betecknar volymen av metallatomen eller 

 metalljonen, enär syreresten, på grund av att densamma uppträder som jon, genom den 

 erhållna laddningen undergått en volymförändring, som i beräkningen försummats. Den 

 nämnda erfarenheten innehåller dock ett viktigt faktum, nämligen att en karbonsyras vo- 

 lymförändring bestämmes av karbox3-lgruppen och är oberoende av syrans övriga atomer 

 och dessas konfiguration. Vi ha sålunda rätt att anse laddningen och volymförändringen 

 lokaliserad vid hydroxylsyret, vilket står i full harmoni med den på elektrokemiska grun- 

 der vilande uppfattningen om laddningens läge i molekylen. 



Vi hava tidigare framhållit, att syreatomen otvivelaktigt innehåller 4 inre och 2 yttre 

 valenselektroner. Den effektiva kärnladdningen utgör således för de yttre elektronerna 

 Z^ = 1,70 och för de inre Z^ = 5,o4. Enär dessa elektroner alla höra till samma kvantumtal, 

 gäller likheten (62) även för detta fall, om vi utbyta indices a och i mot 1 resp. 2. Syre- 

 Tom. L. 



