48 Jakl a. \Vasast.ti';un'a. 



rades med ,\, norm. HCl, framställdes övriga lösningar genom viktutspädning- av den 

 nämnda standardlösningen (J. Tab. 17). 



CH3 . COOK. 

 Levererat av Kalilbaum. Onikrintalliserades vid + 100° C. Torkades på sandbad un- 

 der 3 — 4 timmar, smältes och infördes som stelnande smälta i en torr mätflaska, .som ome- 

 delbart tillslöts. Sedan flaskan med innehåll antagit rumstemperatur, öppnades korken ett 

 ögonblick för utjämnande av trj'cket, varefter vägningen utfördes. Lösningen E (Tab. 25) 

 framställdes genom upplösning av det erhållna saltet i vatten, varefter lösningarna B— T) 

 erhöllos genom utspädning av E. Lösningen G framställdes på samma sätt som E ocii 

 slutligen F genom blandning av uppvägda mängder E och G. 



CH^ . ('00 Na. 



Kahlbaum-preparat. Omkristalliserades. Lösningarna C, E, G, I ocii A" (Tab. ;53) 

 framställdes genom vägning av det kristallvattenhaltiga saltet och upplösning i mätflaska 

 vid I 18,00° C. Lösningarna B, D, F, H och ■/ framställdes genom blandning av lika vo- 

 lymer av de närliggande lösningarna. 



C0( 

 ^OK. 



Tekniskt preparat. Omkristalliserades upprepade gånger och torkades genom glödg- 

 ning i nickeldegel. Lösningen Q (Tab. 41) framställdes direkt genom upplösning av 

 avvägd mängd salt i mätflaska vid + 20,oo° C. i termostat, lösningarna C, E, G, I. K. J/ 

 och O framställdes genom volymutspädning av Q, varefter B. D. F, H, J. L. N och P 

 bereddes genom blandning av vägda kvantiteter av de närliggande lösningarna. 



J) Na 

 G0( 



\)Na. 



Behandlades fullkomligt som K^ CO3. Sålunda motsvaras även beteckningarna i ta- 

 bell 41 av samma beteckningar i tabell 49. 



CO . OK 



I 

 ^ CO . OK. 



Lösningen 1 (Tal). 57) framställdes genom neutralisation av en K^ CO^ lösning med 

 den beräknade mängden kristalliserad oxalsyra. Totala vikt-minskningen av flaskan, ge- 

 nom vilken en torr luftström genomprässades, bestämdes. Likaså bestämdes vikten av den 

 av COo gasen och luftströmmen medförda och av ett Ca CI2 rör absorberade vattenångan. 

 Därigenom kunde den bildade COo mängden beräkna.s. Resultatet var fullt tillfredsstäl- 

 lande. Slutligen kontrollerades att lösningen var neutral, varvid fenolftaleïn användes som 

 indikator (het lösning). Lösningarna B— H framställdes genom viktutspädning. 



Tom. L. 



