40 Különfélék. 



Smerinthus populi L. ab, íubflava név alatt leírja G illmerM 

 (Alig. Zeitschr. f. Entom. 1902 p. 375) az ismert szendernek, 



csaknem agyagsárga, rajztalan II. ivadékú alakját, a melyet 

 már E s p e r is (1779) lerajzolt és Borkhausen 1793-ban 

 1 r e m u 1 a e-nek (nec F. de W. 1830) nevezett el. Lehet, hogy 

 ez az elnevezés ejtette tévedésbe Weis z m a n t e 1 Y i 1 m o s t, 

 midőn hasonló példány után azt állította (R. L. VIJ. l',)6.), hogy 

 Becsnél a S m. tremulae F. de W.-í találta. — Ehhez a sárgás 

 eltéréshez közel áll az ab. rufescens Selys, melynek alapszíne 

 sárgásbarna és mely szintén a 11. ivadékhoz tartozik. 



Arany Cicada. A Parnasusson, Pan barlangjában közelebb 

 ásatásokat eszközöltek, s ez alkalommal egyéb tárgyak közt arany- 

 ból készült Cicádat is találtak, — az egyedülit, mely eddigelé 

 Görögországban elékerült. A lelet különös jelentőséget nyert az- 

 által, hogy Attika első telepesei, megkülönböztetésül és a benszü- 

 löttseg jeléül Cicádat viselték fejdíszként. Ezt Thukydides és Sírabo 

 mint tényt említik, mindazonáltal kétségbe vonták a tudósok, míg 

 eme lelet által indokolatlannak bizonyult kétkedésük. 



Zöld lepkék felpuhítására, úgy hogy azok színe el ne fakul- 

 jon, Pilcher J. G. (The Entomolo:>ist 1902. febr.), abból indul- 

 ván ki, hogy az elszínezést szabad ammóniák okozza, kezdett 

 ellenszerül illő savakkal kísérletezni. Legczélszerűbbnek bizonyult a 

 jég-eczetsav, melyből a puhííóba kis edénybe 60 — 90 csöppet tett 

 s azt ha elpárolgott isméielte. Puhítóul üveget használt, ebbe des- 

 tillált kevés vizet (1.27 cm.) töhött s azt Bunsen-láng fölött legalább 

 öt perczig forralta. Néhány óra múlva a szorosan záró csiszolt 

 födéllemezt levetie, és a hengerbe kis állványra ráhelyezte a savat 

 es a felpuhítandó lepkéket. 



Az emberi Ürülék faunája. Kiindulva abból a tényből, hogy 

 Amerikában katonai táborokban a legyek terjesztik a typhust, 

 melyek az alig eltakart ürülékekről a konyhahelyiségekbe eljuthat- 

 tak, Jloward O. (Píov. Washingt. Acad. Sciences 1900. 541.) 

 megvizsgálta, hogy mily légyfajokról lehet szó. Az általa és 

 munkatársai által megvizsgált ürülékekből 36 légyfajt tenyésztettek 

 és további 41 fajt fogtak azokon ; azonkívül megfigyeltek 44 bogár-, 

 14 darázs- és egy lepkefajt. A legyek jegyzékét a szerző egyálta- 

 lában nem tartja kimerítőnek. Viszont összefogdostak a konyhák- 

 ban és éléskamrákban 23,087 legyet annak kipuhatolására, hogy 

 a terjesztésben mily légyfajok a legfontosabbak; ezek első sorban 

 a közönséges lég}', Musca domestica (az összesnek 98"9°| -a), Homa- 

 lomyia cauiculavis, Musciua stabiilans és D/osophila amfelophaga. 



