A bogáncspille vándorlása. 15 



A Capiomon t-féle Coniatus aegyptiaats nevet a jobb 

 hangzású aegyptius-saX helyettesíti, erre csak az a megjegyzésünk, 

 hogy az általánosan elfogadott nonienclatura-szabályok szerint ez 

 nincs megengedve, maga a szerző pedig a névváltoztatásban kö- 

 vetkezetlen, mert munkájában 10 lappal előbb a Phylonomus 

 aegyptiacus Cap. t elfogadja. 



A munka irálya nagyon is kifogásolható, nehézkes, a mit 

 különben már hivatottabbak is kimutattak (pl. Weise, Deutsche 

 Entom. Zeitschr. 1903. p. 411.)- Feltűnő a sok új faj is, a mely 

 sokszor igen aprólékos, mondhatni hajszálhasogatásig menő kü- 

 lönbségek felkutatása révén állíttatott fel. Petri munkáját sok 

 hibája daczára is az érdeklődők figyelmébe ajánljuk, vezérfonalul 

 szolgálhat további kutatásokhoz, de a fajokban gazdag csoport 

 meghatározására is elég jó szolgálatot fog tenni. 



A bogáncspille vándorlása. 



Harmadik közlemény.*) 



VIII. 



Bükszádon és Tusnádon a bogáncspille tartós esőzés után 

 és a reá következő nagy szárazság kezdetén, 1903. jul. 15— 20-ika 

 között tömérdek mennyiségben vonult északkeletről délnyugati 

 irányban. A pillangók vonulása mintegy 8 napig tartott és fokoza- 

 tosan megszűnt, midőn is a község körül elterülő béreseket, luczer- 

 násokat ellepte. A tömötten vonuló csapat szélessége mintegy 50 

 méter lehetett. Az állatok röpte a vándorlás alkalmával nyílsebes 

 volt, úgy hogy alig sikerült közülük néhányat elfognom. 



Albertiul Géza. 

 IX. 



A bogáncspilléről csak azt mondhatom, hogy 1903. július végé- 

 től fogva Kassán és környékén rendkívül nagy mennyiségben röp- 

 ködött ; ugyan oly nagy számban láttam szeptemberben Zárán is, 

 és még hazatértem után október végéig is igen sok bogáncspille 

 röpült. Ha ezek a pillangók vándorúton lettek volna, rövid idő multán 

 bizonyára eltűnnek innen, de ez nem történt meg, sőt sza- 



•) Az I. és II. közleményt: R. L. X. kötet 148., 188. 1. 



