Négy hét a Székelyföldön 211 



IV. Hemiplera. 



Dolycoris baccarum L. gyakori. Syromastes marginatus L. 

 csak egy példány. Therapha Hyoscyami L. gyakori. Corizus 

 crassicornis L. elég gyakori. Nabis flavomarginatus Schlt. ritka. 

 Anthocoris ncmorum L. csak egy péklány. Miris calcaratus Fali. 

 elég ritka / laeuigatus L. közönséges ; holsatus Fabr. gyakori. 

 Leptopierna doldbrata L. közönséges. Calocoris fulvomaculatus 

 De G. iyvakori. Odontoplalys bidentulus H.-S. ritka. Lygtts Kálmii 

 L. es pastinacae Fali. elég ritka ; pratensis L. és v. campestris 

 nem ritka. Gnathodus punctatus Thunb. gyakori. Cicadúla d-uotata 

 Fali. közönséges. Tamnotettix simplex II. -S. elég ritka. Athysanus 

 striola Fali ritka. DeltocepJialtis pulicaris Fali., striaius L. és 

 abdominalis Fabr. gyakori; ensattis Then. ritka; quadrivirgatus 

 Horv. elég gyakori. Tettigonia viridis L. gyakori. Eucanthus 

 interruptus L. nem ritka. Centrotus cormúus L. elég ritka. Triec- 

 phoxa vtdnerata Ger. ritka. Aphrophora dini Fali. gyakori. Ptyelus 

 spumarius L. gyakori. Delphax striatella Fali. ritka. Stiroma 

 affinis Fieb. elég ritka. 



Különfélék. 



A hangyák lelki tehetségeiről értekezett Forel A. a zolo- 

 gusok V. nemzetközi congresszusán, kimutatván Bet he A. téve- 

 dését, a ki néhány éve a hangyák és méhek lelki tehetségeit 

 kereken tagadta s az állatokat egyszerű retlexautomatáknak tekin- 

 tette. Mindenek előtt kimutatja, hogy az állatpsycliologiában az 

 analógia nemcsak megengedhető, hanem szükséges is. Majd áttér 

 a gondolkodási szerv szerkezetére. Az agyvelő (corpora peduncu- 

 lata) a hangya ;{ neménél igen különböző, vagyis a munkásoké 

 igen nagy. a nőstényeké jóval kisebb, a hímeké pedig csaknem 

 egészen csenevész. Ehhez képest a szellemi tehetségek (emlé- 

 kezet stb.) leginkább kifejlődöttek a munkáson, kevésbbé 

 a nőstényeken és leggyöngébben a hímen, mely „hihetetlenül buta, 

 úgy hogy a barátot az ellenségtől nem tudja megkülönböztetni 

 s az utat a fészekhez sem találja meg." A íovarok bírnak látó, 

 szagló, ízlelő és tapogató érzékkel. Hallásuk bizonytalan. Külön 

 tájékozó érzékkel bizonyára nem bírnak. A méhnek bámulatos 

 tájékozó tehetsége látásában és emlékezetében rejlik ; a hangyáké 

 viszont az emlékezetben és szaglásban. A hangya szaglási szerve 

 az igen mozgékony csáp ; ez által képes felismerni : 1 . a közvet- 



