108 Különfélék 



negyedik vedlés (szept. 22.) után a hernyó szép czitromsárga ; tes- 

 tének 4. — 11. gyűrűjén feketéskék pontok jelentkeznek, oldalán pe- 

 dig kék (alul feketés) ferde sávok, melyek két gyürün át terjednek, 

 hátul egymást érintik s igy hegyes szöget alkotnak ; az elülső há- 

 rom s az utolsó gyürü tiszta sárga ; szarva egészen lefelé hajlott 

 és fölfelé álló kampószerü hegyben végződik ; a tor-, has- és toló 

 lábak feketék. Ezen utolsó vedlésnél az egyik hernyó sötét köntöst 

 öltött, hátának alapszíne okersárga, mely szín oldalt mindig halvá- 

 nyabbá lesz s a hason szenynyes szürkébe megy át ; a 4. — 10. 

 testgyürün sötétbarna szinü két íves vonal húzódik végig oly for- 

 mán, hogy minden gyűrűre két ív esik, melyek hajlása érintkezik, 

 úgy, hogy hozzávetőleg X alakot öltenek. Ezek az íves vonalak 

 folytatódnak a 3. gyűrűtől a fejig, csakhogy itt a közök egészen 

 ki vannak töltve, úgy hogy összefüggő folt keletkezik, melynek kö- 

 zepét gyönge okersárga vonal szeli át ; az elülső három gyűrűn 

 oldalt egy-egy szabálytalan okersárga folt látható ; a fejen a fekete 

 szegélyen kívül két keskeny fekete keretű lencse alakú folt van, 

 melyek között fölfelé irányúit fekete háromszög áll ; a fekete stig- 

 mák barna vonallal összekötvék ; a köz ezen vonal és az ives vo- 

 valak között számos apró barna ponttal borított, míg a stigma- 

 vonal alatt a hasoldalon számos apró világosabb pont látható ; a 

 lábak s a far fekete színű, a szarv pedig sötétbarna, apró világos 

 szemölcscsel fedett. Szept. 29-én a hernyó föld alá ment és nov. 

 11-én adta meg a lepkét; a hernyó tehát mindössze 28 napig táp- 

 lálkozott, egész átalakulása pedig 71 nap alatt ment véghez. A 

 sötétbarna bábbal következő eljárás vált be : nagy befőttes üveget 

 félig töltünk meg vizzel és tüllel lazán bekötjük, a tüllbe kis mé- 

 lyedést nyomunk, a melybe a bábot helyezzük. Az üveget azután 

 kályhára tesszük, mi által a báb folyton nedves melegséget kapott 

 ( )ly bábok, melyeknek nem nyújtunk ily nedves melegséget, csak- 

 nem kivétel nélkül elpusztul. -4. 



A hangyák nem bírnak inteüigentiával, ezt vitatja az ismert 

 hangya-biológus Wasmann E. (Vergl. Studien üb. d. Seelenleben 

 d. Ameisen stb.) azokkal szemben, kik a hangyák ösztönét ma- 

 gas intelligentiának tekintik, viszont nem tartja egyszerű reflex- 

 automatáknak, miként azt mások (Bethe stb.) teszik. Igen érdekes 

 pl. következő fejtegetése. Az a gondozás, melyben a hangyák 

 „valódi" vendégeik némelyikét, vagy házi állataikhoz tartozó, ide- 

 gen állatfajokat részesítenek, felületesen tekintve, intelligentiához 

 igen hasonló. így pl. a Lasius nemnek fajai összegyűjtik a levél- 

 tetvek petéit fészkükben, szorgosan gondjukat viselek és tavasszal 

 tápláló növényeikre viszik ki a fiatal levéltetveket, melyek édes vá- 

 adékát nyalogatni szokták De ebből az következtethető-e, hogy a 

 hangyák ama petéket azzal az intelligens szándékkal gyűjtik, hogy 

 azokból levéltetveket nyerjenek? Hogy ezek a peték bizonyos 

 összefüggésben állanak a levéltetvekkel, az számos hangyára nézve 

 az érzéki megfigyelés és érzéki tapasztalat tárgya ugyan, de még 

 ha e levéltetveket csak érzéki tapasztalat utján szerzett kép-asso- 

 tiatiók alapján ápolnák is, ezzel nem intelligentiájuk, hanem inkább 



