(£35 A. Aigner Lajos. 
Ehhez képest 1901. julius 16-án utaztam Kassára, és más- 
nap Nagy Gézával és kedves nejével a tornai vasúttal Somo- 
diba, Tomori István plebánoshoz, a ki bennünket kocsin a 
szádellői völgybe vitt, a mely gigantikus sziklaképződéseivel meg- 
lepő hatást gyakorol. Hajdani vadregényes voltából azonban sekat 
veszített a völgy az által, hogy a felső végén levő szárpataki 
fürészmalom tulajdonosa, a fának Torna felé - szállítása czéljából, 
a völgyön végig pompás útat készíttetett. Az út mentén azonban 
akad itt-ott oly hely is, a hol gyűjteni lehet. Gyűjtöttünk is nehány 
érdekes fajt, miután a plebános kitünően megvendégelt volra. 
Visszajövet  Nagyék Somodiban vasútra szálltak, engem 
pedig a plebános a félórányira levő Somodi fürdőbe vitt, melyet 
Nagy Gézával szállásomul kiszemeltek. A fürdő előbb püs-. 
pöki tulajdon volt, az idén azonban Dudás somodi lakós meg- 
vette és kissé jobb karba helyezte. Az egész főrdő áll a fürdő- 
épületből (7 fürdőszobával) és különálló kisebb épületből, összesen. 
5 vendégszobával, valamint kis melléképületből, melyben a fürdő 
fűtője s az erdőkerülő lakik. A fürdő közelében van egy csepkő- 
barlang, melyből a jéghideg Pitykó patak folyik ki, mely ram 
nézve meggátolta a barlang megtekintését; de kisebb vízállás 
mellett már voltak benne: állítólag igen nagy terem van a föld 
gyomrában. 
A roppant prímitiv fürdőhelynek, melyet a somodiak és tor- 
naiak szoktak felkeresni, csak két szobája volt elfoglalva, t. i. az 
enyém s a szomszédos, melyben Horváth Pál budapesti posta 
főtiszt szállt meg nejével és kis leányával: igen kedves embe- 
rek, kiknek társasága elviselhetővé tette ezt a magányt és kik 
buzgó segítőim lettek a lepkészésben, sőt Horváth csaknem 
minden kirándulásomra. elkisért. 
Első kirándulásunk volt a másfél órányira levő , Kiskopo- 
nyaláb" nevű málnásba, a hová, mint jó gyűjtőhelyre ismételten 
elmentünk, egy ízben hölgyek kiséretében is. Igen kellemesen 
hatott rám, hogy az egész vidék lakossága magyar, nem pedig 
tót, mint képzeltem volt. A nép igen takarékos, józan; még ha 
ünnepen vagy vasárnapon pálinkát iszik is, odahaza issza, nem 
pedig a csapszékben, melyet mindenütt üresen láttam. S ez a nép 
tiszteletben tartja különösen Szent Lászlót. A málnáshoz vezető 
uton is láttam sziklát, melyen a monda szeiint Szent Lázsló lá- 
bának, kardjának és lova két lábának nyoma látható. Úgyszintén 
mutattak a szádellői völgyben is Szent László útjának, valamint 
IV. Béla kocsijának nyomát is, s ugyanott sajátságos alakú szik- 
lát, Dengezicsnek, Attila öccsének sírját. 
ési 
