74 A. Aigner Lajos. 
Egyik este kellemes meglepetésben részesültünk. Ugyanis 
nagyobb kirándulásról vísszaérkezve, a fürdőbén ott találtuk a 
plebánost nagyobb társasággal, köztük Deszkál János püs- 
pöki kertész és neje, Majoros Erzsi óvodásné, Tóth állo- 
másfőnök leányai stb., kikkel szalonnasütés és ének mellett nagy 
SZECZŐOTtLECSÁPÍÚNK: 
Mielőtt a vidéket elhagytuk volna, Horváthékkal felmentünk 
az elkülönített hegyen emelkedő büszke Torna vára regényes 
romjaihoz, még pedig a hajdani kocsiúton, melyen még láthatók 
a régi kocsikerekek nyomai a Sziklákon. Fönt leírhatatlan nagy- 
szerű kilátás fogadott bennünket. Valóban fejedelmi lakóhely lehe- 
tett ez hajdanában! Miután a romokat szemügyre vettük volna, 
leereszkedtünk Torna felé s úgy tértünk haza. 
Másnap (aug. 2.) elutaztam Horváthékkal együtt, kiktől Kas- 
sán elbúcsúztan és Nagy Gézánál szállva, vele a továbbiak 
iránt értekeztem. Ennek folytán a következő napon kocsin Aranyid- 
kára mentem, a hol Géza barátom sógorának, Sziklay Alfonz 
főmérnök és bányafőnöknek vendége voltam. Aranyidka jó maga- 
san fekvő kiterjedt bányamű, melyben újabb időben csökken 
ugyan az ezüst, de bővül az aranytermés. Fájdalom az esős idő 
ide is" elkísért; mert délütán Szikláy vadi és " DES SGYy urtiGiISHik 
bányaorvossal a Holicza havas felé sétálván, az esőszerű köd- 
szakadás haza űzött. Mindazonáltal fogtam szép számmal érdekes 
Geomertridákat. Kisérőim szerint itt sok a vaddisznó, őz és szala- 
mandra, de szarvas nincs, a medve is ritka. Különös nevezetes- 
ségként említettek egy bükkfát, melyen cseresznyefa hajtott ki. 
A bányászok többnyire tótok. 
Egész éjjel szakadt az eső. Csak másnap délben tisztult ki 
az idő, úgy hogy másnap délben kimehettünk a Kojsói hola felé, 
a hol tömérdek málna, de annál kevesebb rovar volt Este csal- 
éteken sem fogtunk semmit. 
Aug. 95-én Sziklayval, kinek Gölniczbányán dolga volt, 
kocsin mentünk arrafelé, de útközben az egyik ló megbokrosod- 
ván, útitáskám leesett a kocsiról, mitől két cyanüvegem és az 
idkai zsákmány tönkre ment. Elhajtattunk azután Rudnok fürdő 
mellett, a hol hajdanában a felvidéki urak szokták pénzüket el- 
herdálni; majd a szépfekvésű Jászón s az indusztriális Meczen- 
zéfen át Stoósz fürdőhöz értünk, a hol leszálltam és a szép für- 
dőben körültekintve, közelében gyűjtöttem is, majd visszatérve 
Jászón vasútra ültem és szakadó esőben értem Kassára. Itt még 
nehány napig akartunk Nagy Gézával gyűjteni, egyik délután 
