1 '58 •'^- ^Wtei" Lfijos. 



A n k e r r e 1 szemben a bizalmallankodásra. A peszéri buozkákban 

 ugyanis találkoztak egy ízben és A n k e r kérdésére előmutatta M e- 

 t e 1 k a a talált hernyókat, melyeket amaz dobozostul együtt kiütött 

 a kezéből, azzal, hogy «ez csupa szemét!-^ Ezzel el is váltak, de 

 M e t e 1 k á b a n A n k érne k ez a furcsa magaviselete gyanút keltett. 

 Lesbe állt tehát egy bokor mögé és íme: Anker csakugyan haina- 

 marosan visszatért ama helyre s az eldobott hernyókat gondosan 

 összekeresgélte \'olt-e köztük a keresett faj hernyója, az kérdés. 

 Elég az hozzá, Anker Lajos jegyzetei szerint — 1868-1864- 

 ben május első felében a budapesti kincstári erdbőben vélte megtalálni 

 a Melí'Ikana hernyóját, még pedig (ialiumon vagy annak közelé- 

 ben fiíszálon. Hely, idő és tápláló nö\'ény azonban arra \all, hogy 

 nem a Melelkana, hanem talán a Nemeophila russiihi vag\- az 

 Arctia iiiaciilosa hernyóját találta. Jegyzeteiben nincs is mar szó a 

 Mdclkanáxó] s azt Budapest környékén tudtommal más sem fogta. 

 .A titok után sóvárgott P á v e I J á n o s is ; de megelégedett 

 azzal az 1878-ban nyert Ígérettel, hog\- azt Metél ka, halála eseten, 

 örökben rá fogja hagyni. 



Szerencsésebb volt c tekintetben V á n g cl i en ő buzgó 

 fiatal lepkész. Ez I87í)-től kezdve évenkint ismételten, még pedig 

 - vasút hiányában - gyalogszerrel felkereste Metelkat, ki őt any- 

 nyira megkedvelte, hogy még féltett titkát is rábízta ugyan, de 

 csak azzal a szigorú kikötéssel, hogy azt, a míg ő él, senkivel 

 sem közli. Sőt egyéb rovarászati feljegyzésein kívül a Meielkaiia 

 termőhelyének és átalakulási \iszonyainak pontos leírását végren- 

 deletileg is neki hagyományozta. 



Annyira rajongott az öreg úr az ő állatjáért, melynek sike- 

 rült olajfestésű ábráját a család ma is kegyeletesen őrzi, hogy ha 

 megbízott gyűjtői annak hernyóját hozták, akkor, a midőn nuir 

 maga nem gyűjthette azt, i-eszketett az örömtől s az állatokat a 

 kitelhető legnagyobb gonddal, szinte dédelgetve ápolta és gondozta. 

 V á n g e 1 pedig hűségesen megtartotta fogadalmát és még M e- 

 l e 1 k a halála után mely i885-ben következett be — annak élet- 

 rajzában^) is csak annyit jegyzett meg a MeU'lkaihh-a vonatkozólag, 

 hogy azt M e t e 1 k a a Dabas és Gyón között elterülő réteken fedezte 

 fel ; egyúttal kilátásba heh'ezte, hogy ama lepke életmódját legkö- 

 zelebb közzéteszi. 



Ennek a következő éven meg is felelelt. "*) Ebbeli közlésében 

 sietette őt D e m a i s o n L. franczia lepkész, ki 1885-ben Franczia- 



3) Hovaitani Lapuk II. 188Ö. 12!l -1 .1. 1. 



4) Rovartani Lapok IIL 1«8(>. 123—1^5. ] 



