198 Dr. Horváth Géza 



le kell mondanunk, hogy kivált a nagyobb gerinczes állatokat ille- 

 tőleg a nagy és gazdag nyugati nemzetek legelső múzeumainak 

 gazdagságát elérjük. Ehhez nem rendelkezünk a szükséges anyagi 

 eszközökkel : de meg aztán Magyarországnak nincsenek tengeren- 

 túli gyarmatai, a melyekből az exotikus állatvilág ritkább, érdekesebb 

 és rendesen igen drága képviselőit könnyű szerrel megkaphatnánk. 

 De azt igenis, már mostani szerény viszonyaink között is elérhet- 

 jük, hogy rovargyűjteményeink gazdagságával és tudományos érté- 

 kével a világ legelső múzeumai között foglalhassunk helyet. Már 

 most is vannak egyes rovarcsoportok, a melyekből a miénknél 

 szebb és gazdagabb gyűjtemény semmiféle más múzeumban sem 

 található. 



Tudományos rovargyűjteményeinkhez járulnak még a szem- 

 léltető gyűjtemények, melyekben a rovarvilág jellemző és nevezete- 

 sebb alakjai systematikus rendben sorakoztatva vannak kiállítva. 

 Azonkívül a rovarok fejlődése, álczáikkal, bábjaikkal, az általuk 

 megrongált növényrészekkel stb. csoportosítva, külön szekrényekben 

 szintén be vannak mutatva. Sajnos, hogy gyűjteményeinknek ezt 

 a részét már évek óta kénytelenek vagyunk a nagy közönség elől 

 elzárva tartani. De épen azok a termek, a melyekben a rovarok 

 állanak, egyszersmind az osztály szaktisztviselőinek dolgozó helyi- 

 ségekül szolgálnak, s különben is annyira zsúfolva vannak szek- 

 rényekkel, hogy a látogató közönség ott szabadon nem mozoghatna, 

 sőt el sem férhetne. 



* 



A Hemiptera-gyűjtemény jelenleg összesen mintegy 100,000 

 péklányból áll. A magyarországi gyűjtemény teljesnek mondható, 

 mennyiben a hazánk területén eddig felfedezett 1676 Hemipterafaj 

 kivétel nélkül mind képviselve van benne, még pedig egészen hiteles 

 példányokkal. Az általános gyűjteményben aránylag legjobban van- 

 nak képviselve a palaearctikus faunaterület, továbbá Új-Guinea, a 

 maláji archipelagus szigetei és Madagaszkár. 



A Hemiptera-gyűjtemény első alapját úgy látszik az a 187 

 európai, jobbára magyarországi fajból, illetőleg 771 példányból álló 

 kis gyűjtemény képezte, mely L839-ben S a d 1 e r József hagyaté- 

 kából került a Múzeum birtokába. Ezt a szerény alapot Frivaldszky 

 János 1850-ben magyar- és törökországi fajok ajándékozásával 

 kezdte gyarapítani, azontúl pedig (1851—1862) Budapest környékén 

 és az ország különböző részeiben tett gyűjtéseinek eredményével 

 növelte. 



