.■I immit ryről ">1 



nak, ha valami állat közeledik feléjük. A szokatlan alak ijeszti 

 meg őket, de az embert nem ismerik ellenségként s az éjjeli 

 lepkék sem rejtőznek előle. 



A madarakról, mint lepkeellenségekről, legújabban hosszas 

 polémia folyt a német szakirodalomban, a mely elég határozottan 

 kiderítette, hogy a madarak alkalom adtán elfognak ugyan egy- 

 egy' szálló pillangót, de rendszeres lepkevadászoknak teljességgel 

 nem mondhatók. Egyébiránt ez a vadászat rájuk nézve alighanem 

 nagyon körülményes is, mert a nagyobb pillangóknak, mielőtt fel- 

 falnák őket, előbb le kellene nyesniök vagy kitépniök a szárnyát, 

 a kisebbeknél pedig, melyeket szárnyastul kaphatnak be, több a 

 csont mint a hús, azaz: az apró testhez képest fölötte nagy az 

 emészthetetlen szárny. Magam húsz évi gyakorlatomban egyetlen 

 egyszer sem láttam, hogy valamely madár szálló lepkét fogott 

 volna el, pedig nemcsak gyűjtöm, hanem meg is figyelem a lep- 

 kéket. 



A fatörzseken meghúzódó éjjeli lepkékben pl. az éleslátású 

 harkály bizonyára tetemes pusztítást visz véghez, a varjakról 

 pedig megfigyelték, hogy íMexikóban s alkalmasint egyebütt is, a 

 villamos lámpákhoz csapódott s a földön elterülő éjjeli lepkékben 

 reggelenként nagyban lakmároznak s ugyanazt teszik nálunk a 

 verebek is ; ezeket azonban csak a kínálkozó alkalommal élnek 

 de nem üldözik a lepkét, — a harkály pusztítása pedig aránylag 

 alig esik latba. 



A madarak inkább a hernyók pusztítóiként szerepelnek s ez 

 a működésük számot is tesz, azonban a lepkék bizonyára nem 

 rejtőznek el előlük és ellenségül sem ismerik őket. 



A denevérek tömérdek éjjeli lepkét fogyasztanak el. Alkal- 

 mas padlásokon rakásszám lehet találni azoknak a Noctuáknak a 

 szárnyait, melyek testét befalatozták, de mégis csak a röpködő 

 Noctuákat üldözik és ezeknek semmi okuk előlük nappal rejtőzni, 

 mikor ellenségeik is pihennek. 



A béka is nagy lepkefogyasztó, de leginkább azokra a 

 Noctuákra szorítkozik, a melyek éjjel a fehér falnak ütődve, le- 

 potyognak s a lent leskelődő bikák prédáivá lesznek, - mint ezt 

 Dr. Madarász Gyula Ceylonban is tapasztalta. De nappal a 

 béka is elrejtőzik. 



A gyík és pók nappal elfogdossa a közelébe, illetve hálójába 

 tévedő kisebb-nagyobb lepkét, de azt se nem keresi, se nem 

 nem üldözi. 



