4(j Biró Lajos 



Ezeket csak magam tudtam fogni, mert maláj-szolgám elől mind 

 elugráltak. A kiválogatásra szánt rostált törmeléket úgy kellett a 

 fehér papírra szórni, hogy körülötte pár arasznyi szélesen tiszta 

 szegély maradjon, hogy meglehessen látni a bolhánál kisebb állat- 

 kát, a mint egy pattanással künn terem a törmelékből, s hamarosan 

 le kellett borítani a fogó üveggel, mielőtt kedve kerekednék még 

 egy ugrással végképen eltűnni. Sokszor azontan az ugrás után 

 csak kedélyesen sétálgatott és időt engedett a fogó üveg előkerí- 

 tésére. 



Ha lett volna bogáríuttatóm, a mely Uj-Guineában utazásom- 

 kor még jóformán csak híréből volt ismeretes, és nem lettem volna 

 arra kényszerülve, hogy nagy figyelemmel és fáradsággal egven- 

 kint fogdossam ki őket a rostált anyagból, bizonyára még több 

 érdekes Ceralocombida került volna gyűjteményünkbe. Nem régi- 

 ben egy kis üvegecskét vizsgáltam át, melyben Kelet-Afrikában 

 gyűjtő társunk, Katona Kálmán küldötte haza a bogárfuttatóból 

 kikerült apróságokat, abban is volt néhány Ceratocomtus, sok 

 piczi Trickopteryx, Pselaphida, atkaféle, Poclurida stb. társasá- 

 gában ; általában véve olyan becses anyagot szolgáltatott Katona 

 barátunk bogárfuttatója Afrikából is, a minek becsét most még 

 meg se tudjuk Ítélni, míg ez az anyag is lassankint feldolgozás 

 ala nem kerül. 



Diplerák után nálunk nem szokás rostálni, mert itt alig van 

 olyan, a mit másképen is meg ne lehetne találni. Uj-Guineában 

 azonban él egy olyan családbelí légyféle, a mit csakis rostálással 

 lehet megszerezni, a Stethopatiddk csaladja. Az elsőben ismeretes 

 fajok Uj-Britanniából kerültek meg, de a közelében fekvő Uj-Gui- 

 neában sokáig kerestem, nem leltem többet pár darabnál. Végre 

 ott tartózkodásom utolsó évében 1901-ben Friedrich-Wilhelmsha- 

 fennél tömegesen rostállam ki egyik, szintén szárnyatlan, bol- 

 haforma fajtáját egy gyömbérféle növény rothadó földalatti 

 gumói közül; de szerencsétlenségre azt a kis üvegecskét. melybe 

 a gyűjtött példányokat szedtem, úgy elcsomagoltuk valahová, hogy 

 máig se került elő. 



Az Orthopterák közül a Blaíta-félék szaladgálnak mindenütt 

 úgy a rostált töimelék közt, mint nálunk a Carabidák ; különösen 

 gyakoriak a rostában a kisebb-nagyobb lárvák. Ezeket tulajdonképen 

 a gyűjtőnek mind össze kell szedni, mert trópusi vidékeken nem 

 ismertető jele a Blatta-lárvának az, hogy szárnyatlan ; gyakran 

 figyelmeztetett erre egy alig 3-4 mill. hosszú szárnyatlan Blattida, 

 mely hasa végén hordozta a kifejlett tojó nőstényt megismertető 



