200 A. Aigner Lajos 



títő termőhelyek nélkül előfordulnak nyugati Európában is. 

 Ez utóbbi feltűnő jelenség csupán a jégkor hatásakint magya- 

 rázható. Minthogy kizárólag havasi alakokról van szó, a melyek a 

 jégkorban Déli-Olaszországban és Észak-Afrikában egyáltalán meg 

 nem találhatták volna létfeltételeiket, fel nem tételezhető, hogy ma- 

 napság annyira megszakadt előfordulásuk az által lenne magyaráz- 

 ható, hogy a Balkánfélsziget hajdanában Déli-Olaszországon, Tunison 

 és Algíron át Spanyolországgal száraz földdel összefüggésben állt. 

 Nem tekintve azt, hogy a nevezett országokban sehol sincs nyoma 

 ama fajoknak, sokkal közelebb esik az a gondolat, hogy az 

 összekötettést az Alpok lánczolata közvetítette, a mely a jég- 

 kor bekövetkezése előtt bizonyára nagyobb terjedelemben nyúj- 

 tott a havasi fajoknak alkalmat a megélhetésre. A jégkor egyik 

 hatása épen a régi lakóhelyek áttörése volt, úgy hogy a praeglacíalis 

 fajok csak a legkeletibb és legnyugatibb ponton maradhattak fenn 

 szűk területen. Midőn azután a jégkorszak letűnte után ismét bené- 

 pesíthetők voltak az Alpok, ama fajok visszavándorlásának aligha- 

 nem gátat vetettek biológiailag erősebb alakok, melyek itt újonnan 

 megtelepedtek. 



A jégkor, illetve az interglacialis közökben vándoroltak azu- 

 tán be az északi havasi fajok a Balkánfélszigetre. Ha már most 

 megfontoljuk, hogy az oly kizárólag havasi fajok, mint Melüaea 

 Cynthia, Erelna Lappona, Anarta rupestralis stb., melyek itt 

 érik el elterjedésük keleti határát, minő éghajlati feltételek alatt te- 

 nyészhetnek csak, és mily lassú az ily fajok elterjedése : legcse- 

 kélyebb kételyünk sem lehet arra nézve, hogy benézek a keleti- 

 országokban a hosszú korokon át tetemesen alacsonyabb hőmérséklet 

 uralkodott. Szerbiának sokkal alacsonyabb hegységei pl. még telje- 

 sen megfelelő állomásokat képezhettek a délkeleteti irányban ter- 

 jeszkedő fajok számára, ez pedig csak az átlagos hőmérséknek 5 C°-al 

 való alábbszállása mellett volt lehetséges. Ezzel együtt megvoltak a 

 hőmérsékleti feltételek arra, hogy ezekben a délkeleti havasokban gle- 

 cserek képződhettek, és hogy ha ilyenek egyáltalában nem vagy lega- 

 lább nem kiterjett mérvben létesültek, annak oka a kontinentális száraz 

 klima és a hegységeknek kevésbbé alkalmas formatiója. De már 

 boilogiai tények után is biztosan következtethetünk arra, hogy a 

 glecserképződés, legalább a Rilohegységben, csak igen részleges 

 ^ehetett, mivel máskülönben nem lenne magyarázható az endemi- 

 kus praeglaciális havasi alakok fenmaradása, melyek legalább a 

 havasaljakban szakadatlanul megtaláhatták létfeltételeiket. 



Az interglacialis korokban alighanem megkezdődött a szibériai 



