Xéfsey István. 7 



Kolozsvárott festett, a többi között, egy Heriodást is, aqua- 

 rellben. Ennek themáját annyira megkedvelte, hogy azt nagyobb 

 compositió tárgyául választotta ; szintúgy feltette magában, hogy a 

 bibliai Judithot is nagy képen megfesti. Hogy ezt kellő odaadással 

 tehesse, s állítólag egy hölgy kívánságára, a kiért nagyon érdek- 

 lődött, Münchenbe ment 1901. deczember havában. 



A >>lázas« jelző nagyon gyönge annak a munkának a jellem- 

 zésére, melyet ott kifejtett Két hónap alatt (19C2. január és feb- 

 ruár) nemcsak hogy majdnem befejezte Jiidith képét, életnagyságú 

 alakokkal, hanem azonkívül igen szép Herodiás-tanulmányokat és 

 \'agy száz kisebb-nagyobb rajzot készített. Sokat dolgozott ezeken 

 kívül egy hosszú fries-szerű aquarellen is, mely a kilencz múzsát 

 ábrázolta volna, rhytmikusan mozgó sorban. 



A »Judith« a »Nagy Babylon« mellett Nécsey második 

 nag3'obb és szebb képe. Judith meztelenül jön ki a sátorból és átadja 

 Holofernes fejét az aggódó öreg szolgálónak. A hajnalhasadás rózsa- 

 szín világossága vetődik rájuk, az árnyékos oldal pedig kék, s a 

 sötét sátorok fölött az éjjeli égen át dereng már a hajnal. 



Ez a kép új irányt inaugurált Nécsey művészi fejlődésé- 

 seben. A »Nagy Babylon«-ban még egészen naturalista, ámbár 

 ennek themája épen nem naturalista festőnek való, nemcsak azért, 

 mert fantasztikus látomás, hanem mert költői thema, csupa gon- 

 dolat, csupa tartalom. És Nécsey, kinek felfogása, rajza 

 és szinadása egészen realistikus volt, mégis azt a tárgyat festette 

 meg, az igaz, a tárgynak teljesen meg nem felelő realistikus 

 modorban ; jóllehet már ezen a képen is új gondolatvilágához 

 kezdett simulni az alaki kifejezés, vagyis a rajz és festés stílusa 

 idealizálódní kezdett. 



Ez a folyamat, ez az átalakulás azután tovább haladt. 

 Nécsey mindjobban megkedvelte az ilyen költői themákat 

 és stílusa egyre jobban hajolt ezek felé. A kilencz múzsa képén s 

 az ehhez rajzolt tanulmányokban az egykori hajthatatlan natura- 

 lista rajza már úgyszólván zenei gondolatokat tud kifejezni : az 

 alakok rhytmikusan lejtenek és színes fátyolruhájuk zenekíséret 

 gyanánt leng testük körül. Utolsó képe, a >Judith« is merő rea- 

 lizmus még, de felfogása már az idealizmus felé hajol. Szóval, 

 Nécsey a legjobb úton volt az örök értékű classicísmus felé. 



Márczius 4-én még dolgozott ezen a képen. Más nap reggel 

 Kolozsvárról váratlan hír érkezett, mely őt teljesen lesújtotta, s 

 midőn a rendes időben a modell beállított, Nécsey haza küldte 

 azzal, hogy : elutazik, igenis, útra készült, nagy, szomorú útra. 



