A rovarfióókok fenekének kibélelése, 
Irta Dr. Horváth Géza. 
Most, mikor a rovargyűjtési időszak már végefelé közeledik, 
a rovarászok nagy része bizonyára arról gondoskodik, hogy a ta- 
vaszi és nyári hónapokban gyűjtött s kellően kipreparált zsákmányt 
a legalkalmasabb módon elhelyezze és minden romlástól megóvja. 
A legfontosabb szerepük van ebben azoknak a dobozoknak és 
fiókoknak, a melyekbe a rovarász gyűjteményét akár ideiglenesen, 
akár véglegesen elhelyezi. Alkalomszerűnek gondolom azért e 
helyen a rovarfiókok berendezéséről és különösen kibélelésükről 
egyet-mást elmondani. 
A rovarfiókok jóságának és használhatóságának egyik lénye- 
ges főfeltétele — a lehetőleg légmentes elzáráson kívűl — abban 
áll, hogy .eriekük a rovartűk beszúrására teljesen alkalmas és 
czélszerű legyen. A rovarfiók tenekének olyannak kell lenni, hogy 
abba rovartűt könnyen beszúrhassunk és hogy e mellett a rovartű 
egész biztosan megállhasson a helyén. 
Régebben, amikor a rovarok feltűzéséhez általában csak vastag 
tűket használtak, elegendőnek tartották, hogy a rovarfiók feneke 
puha fából (fenyőfából, nyárfából stb.) készüljön ; a rovarokat egye- 
nesen a fába tűzték. Igy a M. Nemzeti Muzeum. birtokában levő 
Treitschke-féle klasszikus lepkegyűjtemény is egyszerűen nyárfa 
fenekű fiókokba volt tűzve.") 
A vékonyabb és finomabb rovartűk használatánál mindinkább 
kitűnt, hogy a rovarfiókok fenekét valami puhább anyaggal kell 
kibélelni. A választás mindjárt a parafára esett. Csakhogy a parafát 
akkoriban még nem lehetett lemezekben kapni, de meg nagyon 
drága is volt. Azért sokan úgy segítettek magukon, hogy elhasznált 
parafadugókat apró darabokra vagdaltak és e darabkákat bizonyos 
sorrendben és távolságban a fiókok vagy dobozok fenekére ragasz- 
tották: a rovarokat aztán a beragasztott parafadarabkákra szúrták. 
") A Treitschke-féle lepkegyűjtemény még most is Treitschke eredeti szek- 
rényében van elhelyezve. A szekrényen utólag csak annyi változás történt, hogy a 
fiókok feneke parafalemezekkel lett kibélelve. 
sRovartani Laroks, 1904. szeptember hó. 
s 
