A körtefának egy különös ellenségéről. 91 
Ha kiveszszük a házából rögtőn S betű alakjára hajlik. E 
szerint valóságos Cephida-természet van benne, a mely különben 
ezen állatok életmódjával velejár. Láttuk, hogy a hajtáshervasztó 
darázs lárvája keskeny helyen él; úgy él a szalmadarázs a szalma- 
szálban is. Nekik tehát mindkét esetben úgy kell mozogniok, hogy 
hasonlattal éljek, mint a kéményseprőnek a: kémény kotrása közben, 
ha a kéményben felfelé kúszik, vagy lefelé bocsátkozik. E mun ká- 
jában kezére, hátára és térdére támaszkodik s szükséghez képest 
ezeket szorítja a falhoz. Szakasztott olyan módon boldogul a 
Cephidák lárvája is. Mellkasa első és második szelvényét hátra- 
szegzi, potroha középső szelvényeinek egyikét előre veti, míg a fara 
hegyén levő erős tüskét ismét hátra hajlítja, tehát valósággal S-sé 
görbül s ha kell, neki is feszül, hogy a bélből, fából harapjon; ha 
pedig takarító munkájában van, akkor neki támaszkodik, hogy a 
laza piszkot felfelé és keményre tömje. S minhogy az a munkája 
állandó, nem csoda, hogy azután ha börtöne szűk zúgából kisz a- 
badítjuk, bizony ismét csak — §S-sé görbül. 
Mikor októberben vége szakad a lárva rágásának, begubózódik. 
Rágott csatornájának alsórészében olyan tág és hosszúkás helyet 
készít, hogy abban elférhessen a báb is és majd a kifejlődött 
darázs is. A kis kamara falát vékony és átlátszó réteggel béleli ki, 
mely kiszáradva finom s hajlékóny hártyává lesz. Ez a kis hártya- 
tömlő nem tapad erősen a hajtás belsejéhez, mert attól könnyen 
leválasztható. Mielőtt azonban ez a gubónak szánt tömlő teljesen el- 
készülne, gondol ám a lárva a jövőre, arra az időre is, mikor ő 
már darázs lesz! E végből tehát még annyira kirágja kamarájának 
egyik oldalát, hogy onnan leszedi az összes fát s keskeny ajtót 
(2 mm. széles, 4—45 mm. hosszú) készít, a melyet a külvílágtól 
csak a hajtás egy éves vékony héja választ el. Minthogy e vékony 
héjon áttörhet majd a gyönge darász is akkor, a mikor itt lesz az 
jdeje, ezért a lárva az ajtórés kirágása után bevégezte a maga 
pályá futását, gubóját befejezi, fejjel fölfelé áll, hiszen eddig úgy is 
eleget állott — tótágast, és csendes nyugalommal várja, hogy mi 
lesz? Elébb a téli álom éri. Majd felébred, mert tavaszodik. Azután 
bábbá alakul, hogy rövid idő mulva karcsú, de gyönge darázszsá 
váljék. 
Szabadban ez az átalakulás könnyen halad, de nem így a 
szobában tartott hajtásokban. M a g y ar főkertész szívességéből kaptam 
1902-ben vagy kétszáz fertőzőtt ágat, melyek mindegyikében 
benne volt a lárva. Már eleve is örültem, hogv mennyi szép dara- 
zsat nevelek én abból. Valóban neveltem is két évi várakozás után 
