96 A. Aigner Lajos. 
ok se arra, hogy ilyenkor miért kiméltessenek épen a rend- 
társak. Végre is a Calymnia trapezina-hnoz a Geometrida-hernyó 
csöppel sem áll közelebb, mint bármely más állat; sőt a faj fen- 
tartásának czélját a Calymnia-hernyó ama szokása által, mely 
szerint egyazon növényen élő más hernyófajt felfal, kettős irány- 
ban szolgálja, a mennyiben ezen az úton nemcsak pillanatnyi éh- 
ségét csillapítja, hanem egyszersmind ellenséget tesz el láb alól, 
a mely a táplálékra nézve versenytársa. A cannibalismusnál ellen- 
ben a hernyó annyiban követ el természetellenes dolgot, hogy bár 
az egyik egyed éhségét pillanatra csillapítja, egyúttal azonban 
egy másik egyed áldozatul esik, úgy, hogy az előbbinek fentar- 
tása által a faj mitsem nyer. 
Ilyen, philosophiai elvénél fogva fontos és érdekes kérdésnél 
helyén valónak látszik, hogy mielőtt azt rovarrendünkre alkalmaz- 
nók, az egész állatvilágra futó pillantást vessünk. 
Mily körülmények közt fordul elő egyáltalában a cannibalis- 
MUS ENSZ SzHaNKETÜÉSI 
A ragadozó állatok, kivált a ragadozó madarak vívnak olykor 
párbajt, melynek befejeztével a győző megölt ellenét felfalja. 
E viaskodás czélja azonban nem az, hogy végeztével a győztes 
ellenfeie hulláján lakmározzék, hanem egeszen más oka van; az 
állat megöli ellenesét féltékenységből, kenyéririgységből stb. Miután 
már hullává lett, a győzőnek nincsen oka arra, hogy a hullát 
tovább fel ne használja. 
A cannibalismus a ragadozó halaknál is gyakori, még pedig 
valóságos cannibalismus, a mennyiben a nagyobb halak saját 
fajuk kisebb egyedeit megtámadják, a hol és a mikor csak. szerét 
ejthetik. Megjegyzendő azonban, hogy az ebbeli megfigyeléseket 
többnyire haltenyésztésekben jegyezték fel, a hol az állat már 
nem él természetes viszonyok közt. A halak cannibalismusa egyéb- 
iránt talán számos ragadozó halnak túlságos  nagyétkűségéből 
származotinak tekinthető, mint a melyek csak úgy tudják magukat 
fentartani, ha vak dühvel neki rontanak minden kisebb halnak, 
mely útjokba kerül, a nélkül, hogy sokat vizsgálnák, vajjon a 
zsákmány saját családjukhoz tartozik-e, vagy sem. 
A pókoknál is dívik a cannibalismus. Ámde itt is van egy 
kis bökkenő. Az időpont, midőn a hímet a mindig erősebb nős- 
tény megragadja, rendszerint a posi coitum. Ennek megtörténté- 
vel a pókoknál a hím a faj fentartására nézve amúgy is haszon 
nélküli s ennél fogva a más esetekben a cannibalismussal szem- 
ben álló elv erre az esetre nem alkalmazható. 
