84 T)r. Zilahi Kiss Endre 



bevallotta, ezen fajt soha sem gyűjtötte, rögtön reá ismert, s a 

 mint a múzeumi általános gyűjteményben levő példánynyal történt 

 összehasonlítás igazolta is — nem tévedett. Ez az első példány ma 

 is „Z. Kiss, Peér" jelzéssel van meg a Nemzeti Múzeum mag\'ar 

 gyűjteményében. 



Azután évente a mint a szünidő után megjelentem a mú- 

 zeumban, Pável első szava az volt : „Hozott-e Laodicét ?" azonban 

 körülményeim váltózván sohasem tudtam őt megörvendeztetni még 

 néhány példánynyal. Csak 1902-ben, mostani állomáshelyemre 

 Hadadra kerülvén jutott eszembe, hogy a Laodice után nézzek. 



Hadadot Peértől, az első példány fogási helyétől, légvonalban 

 mintegy 30—40 kmeter távolság választja el. A fogási helyek geo- 

 graphiai alkata nagyjában megegyezik ; tudniillik mindenik alacsony 

 dombos vidék. Hadadon május havától kezdve folyton kerestem s 

 végre 1902. július lO-ikéL reá is akadtam egy egészen észak-ke- 

 letnek húzódó, — országutat szegélyező, — erd'í szélén. Későbben 

 jelent meg mint az Adippe és Paphia, de jóval hamarább mint az 

 Aglaja. Egészen szeptember elejéig folyton található ; ha nem is 

 gyakori, de 10 — 20 példányt könnyen lehetne gyűjteni, sőt egy 

 kis utánjárással valószínűleg többet is. Ellentétben a Paphia-xdX, 

 mely az ott nagy mennyiségben termő Rubus virágot és bokrot 

 látogatja, ez inkább a Carduus, Eryngium és Dipsacus fajoka*- ke- 

 resi fel. Repülése jóval lassúbb s nem oly nyilalló mint a Paphiaé- 

 Egyszer felKergetve csakhamar leül s könnyen fogható. Kis gya- 

 korlattal az ember már repüléséről megismerheti. Reá akadtam 

 ezenkívül Szilágy-Csehben, a Völcsöki erdőben és a Csikói szo- 

 rosban is. 



Elhatároztam^ hogy felkeresem a hernyóját is. Felfedezője, 

 G. Kimov, azt írja róla (Schrift. der phys. oek. G. Königsberg 1872. 

 146. old.), hogy május és júniusig a Viola caninán él. Nálunk ezen 

 növény neni fordul elő, ellenben a Viola odorata igen nagy men^-- 

 nyiségben tenyészik, de azon a szorgos keresés daczára sem ta- 

 láltam. Különben is ott, hol a pillangó repül alig van ibolya. így 

 elhatározásom egyelőre dugába dőlt, de talán a soicszor oly sze- 

 rencsés véletlen erre is reá vezet. Komoly meggyőződésem, hogy 

 Erdélyben sokkal közönségesebb mint gondoljuk, de mindenütt csak 

 kis terűletekre szorítkozik. Itt, — értesülésem szerint — Nagy-Sze- 

 benben, Szénaverősön (Nagy-Kükűllő m.) és Segesvárt is gyűj- 

 tötték. 



Az A. Laodice egyébiránt úgylátszik azon fajok közé tartozik, 

 melyek szűk területen fellépve, néhány évig ott előfordulnak s 



