A lepitek felezése. 185 



Ügyel a circumspect.us nőstény, hogy petéjét csak oly növényre, 

 ágra vagy levélre rakja le, amelyen a leendő hernyó minden való- 

 szir.űség szerint, táplálékban hián\t nem fog szenvedni; sőt figyel- 

 mét még arra is kiterjeszti, hogy a pete elhelyezésére kiválasztott 

 növény előreláthatólag hány hernyót táplálhat, sőt még egyéb kö- 

 rülményekre is. így pl. állítják, hogy a .Szajna mentén a Pieris 

 Brassicae petéit újabban egyenként rakja le. nem pedig mint 

 régente csomókban; a Picri'^ Daplülice-nél megfigyelték, hogy 

 petéit csak oly Sin. ipis-nö vényekre tcjta le, amelyek tarlón állnak, 

 tehát a lekaszáltatásnak kitéve nincsenek ; a I*apilio Podalirins, 

 melynek hernyója a helyváltoztatásra tehetetlen, petéit egyenként 

 rakja le a tápnövény leveleire ; a Valéria oleagina, melynek her- 

 nyója nappal a kökény ágaihoz lapulva rejtőzik, egy bokron csak 

 két-két petét helye-: el ; a Papilio Macluion hernyójából egy Pim- 

 pinellán ritkán találunk egy hernyónál többet stb. Ebben nyilat- 

 kozik számos lepkénél az ivadékról való gondozás, az olyanoknál 

 pedig, melyeknek petéi kitelelnek, abban, hogy a nőstény a pot- 

 roha végén levő gyapjas szőrökbe burkolja {Ocneria, Porthesia) 

 ami nem arra való, hogy a különben is nagy hideget kiálló petéket 

 a tél zordsága, hanem a madarak ellen óvja, amelyek kivált téden 

 szorgosan keresgélik a lepkék petéit és bábjait. Ama gyapjas szőr- 

 nek bizonyára kellemetlen íze vagy izgató tulajdonsága van, mint 

 pl. a Porthesia chrysorrhoeáé. 



.\ peték szám^, melyeket egy nőstény lerak:, rendkívül vál- 

 tozó ; némely Psychida több ezret toj, számos Geometrida és Bom- 

 bycida néhány százat, a Rhopalocerák és Sphingidák pedig rend- 

 szerint százon alul ; legkevesebbet úgylátszik az exota Morphidák 

 és a közel rokon Hetaeridák tojnak (rendesen húsznál nem többet). 

 .A szintén exota Pierella Nereis petéje oly szerfelett nagy, hogy 

 egy nőstény sokat semmi esetre sem tojhat. 



X'alamint az egész állatvilágban, úgy a lepkéknél is a peték 

 száma arányban áll azokkal a veszélyekkel, amelyeknek fejlődése 

 alíítt az ál'at kitéve van. A sűrű őserdőben élő Plerella-X-ieniyöt, 

 mely azonkívül ügyesen el is tud rejtőzni, úgylátszik kevés veszély 

 fenyegeti, habár a növekvése lassú ; viszont pl. a Saturnidák her- 

 nyójának sok veszélyen kell túlesnie, melyek az időjárás, az 

 lehneumonidák, Tachinák és madarak részéről fenyegetik; petéik 

 száma ennélfogva igen tetemes és a Fletaeridákét negyvenszer is 

 felülmúlja. 



■ A pete alakjára gyakran a lerakás módja bír befolyással. 

 A Danaidák es Heliconiák petéi pl. eredetileg orsószerűekj de ai: 



