52 A. Aigner Lajos. 



korában is rág a levélbe Ijmkat. Ennek oka a liernyó alkatában rej- 

 lik, mely szerint a levél szegélyében tud legjobban megkapasz- 

 kodni s oldalt álló rágóinál fogva az evésre csak ott talál alkalmas 

 módot. A nagyobb Arctiák azonban Íjakat is rágnak a levélbe, ha 

 az szokatlanul puha, pl. a saláta. Evés közben a hernyó rendsze- 

 rint szabadon ü\ tápláló növényén, melyhez olykor hozzáerősíti 

 magát {Apatura Iris) ; vannak azonban esetek, hogy a táplálkozá- 

 sára szolgáló fűszálakat lehúzza földalatti lakásába s ott eszi meg. 

 Az, hogy a hernyó táplálónövénye leveleiből lakást sző magának, 

 az igen gyakori jelenség, mely számos íajnál dívik, pl. a Vanes- 

 sák, Hesperiák, P3'gaeiák, Cymaíophoráknál és számos Microlepi- 

 dopteránál. 



A tápanyag választása a rovar fejlődésére nézve természe- 

 tesen nem közönbös s az ilyen vagy amoh^an táplálkozás módjának 

 hatása különféleképen nyilaíkozhatik. A tápnövény száraz volta a 

 rajta élő hernyóból kifejlő lepke nagyságát tetemesen csökkenti.. 

 Ilyenkor rendkívül sok törpe alakkal találkozunk ; bizonyos hern3^ó- 

 fajok azonban torzot eredményeznek, vagy egészen elpusztulnak- 

 ha nem kapnak megnedvesített ételt, így a Lasiocampa potatoria 

 Az sem mindegy, hogy a hernyó a tápnövén^' mely részéve 

 táplálkozik. Észlelték, hog}^ a Vanessa Jo liernyója, ha a csalán 

 leveleivel etették, rendes lepke példányokat adott, ellenben ha a 

 virágjával, akkor az Joides törpe alakjává fejlődött. 



A táplálék mineműsége azonban gyakran már magán a her- 

 nyón is észlelhető, pl. az, hogy a friss és névben dús növényeken 

 élődő hernyók általában teltebbek, élénkebb zöldek, mint ha a 

 növény fonnyadt. Kétséget sem szenved, hogy a hernyó színe sok 

 esetben a tápnövényétől függ, és hogy az akalmazkodásnak része 

 van a szín-dimorphismusban, mely számos hernyófajnál észlelhető. 

 Az Enpithecia oUongata hernyójának színe ötféleképen is változik, 

 a növény vagy virág szerint, melylyel táplálkozik ; mindamellett az 

 imago egészen egyforma. A hernyónak különféle anyagokkal való 

 tenyésztése, aberratiók kedvéért, egészben véve igen csekély ered- 

 ményhez vezettek. 



A mesterséges tenyésztés útján nyert eltérések főleg a színe- 

 zésre vonatkoznak s annál elütőbbek, minél idegenebb a hernyóra 

 nézve a nyújtott táplálék. Eltéréseket nyertek pl. Mamestra pisi-töl, 

 ha amerikai csalánnal, a Bombyx quercus-iö\, ha fenyőággal etet- 

 ek ; a Smerinthus tiliae Juglans regiával és Agrotis fimhria 

 *Lonicerával táplálva, a zöld szín felé hajlást tanúsított, mely egyél 

 ránt rendesen fejlődő példányoknál sincsen kizárva. Legismeretí- 



