A hernyók táplálkozása. 58 



sebbek az Arctia cajaval tett ebbeli kísérletek. A Prunussal táp- 

 lált hernyó világospiros lepkét adott ; Chelidonium vagy Tilia után 

 sárgás alsó szárnyat mutatott a lepke, Hyoscyanius csaknem 

 egyszínű kávébarna lepkét eredményezett ; a saláta világos, a dió 

 pedig sötét példányokat. 



Még ritkábbak az oly esetek, melyekben a hernyónak külön- 

 böző tápláléka a szabadban is befolyással van a lepke színére. A 

 Ciáaria variaia rendszerint jegenye-fenyőn fordul elő s a lepke szürke 

 alapszínű, holott az erdei fenyőről került hernyóból a vörösbarna 

 var. oheliscata lesz. Más hernyó, ha erdei fenyőn él, vörös lepkét 

 (Ellopia prosafiariay, ha jegenye-fenyőn, zöld lepkét [var. prasinaria) 

 ad. Ez utóbbi jelenség azonban nem rendszeres Aznap, midőn az 

 állatot Budapest környékén először észleltük, a törzsalakot és faj- 

 változatát, sőt átmeneti alakját is egyszerre fogtuk. 



Ide tartozik az a tény is, hogy a Coniferák általában csak 

 sötétszínű, s igen kevés tarka vasy élénk színű állatokat táplálnak, 

 mi'^ek oka részint a növény mineműségében, részint abban rejlik, 

 hogy a zord fenyveserdő sötét alkalmazkodási színeket igényel. 



Sokkalta nagyobb befol3'ással mint a színezésre, van a táplá- 

 lék a rovar növekvésére s élete tartamára. Érthető, hogy kevés 

 nedvvel bíró táplálék, pl. a fa, a hernyót hosszú idei evésre kény- 

 szeríti, holott kőin ven assimilálható anyagok a hernyó növekvését 

 tetemesen siettetik. Innen van, hogy buja növények zsönge hajtá- 

 saival élő hernyók olykor már néhány hét múlva érik el teljes 

 kifejlődésüket, holott a fában élő Cossus és Sesiák olykor három- 

 szor is kitelelnek, míg elbábozódhatnak. 



Nagyon sok függ a tápanyag minőségétől, és valamint némely 

 hernyó {Lasiocanipa fotatoria) száraz tápláléktól elpusztul, úgy 

 mások fnémely Saturnida faj) a nedves tápláléktól halálos hasme- 

 nést kapnak. A Papilio Machaon hernyóit próbálták olajba már- 

 tott kaporral felnevelni : sóváran itták az olajcsöppeket és kitűnően 

 gyarapodtak ; ámde a bclőlök ki^'ejlődfitt leplcék már 3 óra múlva 

 a kikelés után az anaenra jeleit mutatták : tagjaik ol}^ lankadttá és 

 renyhévé lettek, hogy az állatok '"sakhamar alig bírtak valamely 

 tárgyba kapaszkodni, és 12 óra múlva mind kimúlt. A vizsgálat 

 kiderítette, hogy az ö.^szes vér a testből a szárnyak ereibe tódult 

 s ott nagy csöppekké gyülemlett. 



Ha áll az, hogy igen nedvdús tápláléktól a hernyó gyorsabban 

 fejlődik mint a száraztól, akkor a tápnövény választása az egy- 

 évbeli ivadékok számára is befol^'ással kell legyen. így Lycaena 

 argíolti-s-nak, ha hernyója repkényen él, két ivadék- 1, ellen- 



