76 Lósy József. 



A Harpaíusoknál érdekes, hog}- rendesen őszszel fanyalodnak 

 növénytáplálékra. Webster szerint csak akkor, ha állati nem 

 akad, eszik a növényit és szinte szabályszerint valónak tartj>i, 

 hogy a fiatal bogárnemzedék, a míg telelőre el nem húzódik, csak 

 növénykoszton él. Nagy valószínűség rejlik ebben. Érthető, hogy, 

 a míg a kis futóbogarak a rét g^'arló füvében keresik az enni- 

 valót, tudomást nem veszünk róluk, csak ha mód fölött felszapo- 

 rodva kultúrnövényt támadnak meg, csodálkozunk, hogyan változ- 

 tathatták meg azok a húsevő állatok egyszerre életmódjukat. Az 

 az eset, a melyet külön kívánok kiemelni, az amerikaiaknak pen- 

 dante-ja. Az l90l. év szeptemberének közepén Pestinegyéből, 

 Szántó pusztáról (Nemes-Nádudvar) Horovirz Lipót nagy- 

 bérlő több mint 20 Ophonus (Plains) calceatns Dft. futóbogarat 

 küldött, azzal az értesítéssel, hogy a bogár a lenben és kölesben 

 nagy pusztítást vitt véghez. A len érett tokjait felül kinyitogatta a 

 bogár s belőle a magot kiszedegette. Levelében azt is írja, hogy az 

 érett tokokat lerágták, s a földről összeszedve 2 — 3 cm. mély 

 likaikba hurczolták. A jelzett időben a távol eső, széles víz által 

 elválasztott kölesben tűntek fel. Hogy a köles magjához könnyen 

 hozzáférjenek, a közepin elrágták a szárát és a lehullott bugábó 

 kipergetett magot ették. 



Ez az eset a bogaraknak új életviszony okhoz való gyors 

 alkalmazkodását ismét eg}' adattal bizonyítja. A gabona futrinka 

 Zabrus teviehiiodes Goez. (gibbus F.) már régen megváltoztatta 

 életét, az ember gazdaságának megfelelően, a Karad&ban élő 

 Oinophron labiatiim-mal egyetemben. Azok a futóbogarak, melyek 

 őszszel jelennek meg új káros szerepükben, kényszerhelyzetben 

 megtévedett bogaraknak tarthatók szemben azokkal, a melyek 

 tavaszszal esetleg álcza korukban támadják meg a kultúrnövénye- 

 ket, a mikor állati táplálék is napról-napra több lesz, meit ezektől 

 az új cilkalmazkodásra való törekvést elirtatni nem lehet. Ameriká- 

 ban a Harpaliis herbiiiagits a füvelc tavaszi zsengéjét fogyasztja. 

 Kivételes kárt okozott ugyanott 1885-ben az Agonorns pallipes a 

 fiatal gabonában és 1886-ban Lintner J. A. közlése szerint a 

 BembiditifH qnadiimaciiJaiiiíii az eper levelében. Ezeknek a meg- 

 figyeléseknek szemelőtt tartása azért istanulságcs, mert megsejtjük, 

 hogy a rohamosan mesterkéltté változó életviszonyokkal szemben 

 a rovarok alkalmazkodásának külöi.bözőképen nyilvánult esetei után 

 mit várhatunk. 



