19 
Biró Lajos 
julius 25—28. tartó négy napi rostálásból kikerült 110 darab 
hangyát, csak úgy nagyjából nézve is 17-féle hangyát különböz- 
tettem meg; az igaz, hogy egyik fajból 54 darab volt benne, de 
azután csak még kétféle haladta meg a 10-et, a többi fajból mind- 
ből kevesebb volt tíznél, sőt. 5 fajból csupán egyes példányok, 
mikből nap-nap mellett más formák tünnek fel még a nagyjából 
vizsgálódonak ls: Ez mutatja, hogy a fajváltozatosság is igen nagy 
a hangyák közt s igy nem lehet csodálkozni azon, hogy bár jó- 
formán csupán az 1896-ik év folyamán gyűjtött hangyák vannak 
még feldolgozva és közölve, eddig 112 uj faj és köztük több új 
genus került elő. 
Újguineai rostált hangyáimat mindjárt gyüjtésem kezdetén 
Emery Károly bolognai kitünő myrmecologusnak küldtem el, a ki 
mindjárt az első küldemény átnézése után feltünő különösségnek 
találta, hogy Uj-Guineából sok olyan faj hangyát gyüjtöttem, melyek 
határozottan dél-amerikai typushoz tartoznak. Igy a Prionopelta, Rho- 
palothrix, Rogeria és Rhyzomyrma-nemüek, melyek eddig csakis 
Délamerikából voltak ismeretesek. Emery ezeket az ősrégi (eoczén) 
ausztráliai fauna maradványainak tartja olyan időből, mikor Ausz- 
trália összefüggött Délamerikával. E factna maradványai ma is ve- 
gyületlenül élnek Új-Zélandban, mig Ausztráliában a bevándorolt 
indiai fauna járál hozzajuk ; hasonlót lát Ujguineáról is. 
Legfeltünőbbek az apró hangyák közt a Strumigenys nemű, 
nagyfejű és hosszú rágojú fajok, amelyek a rostából elég gyakran 
kerülnek elő, sőt minden rostálásban van egyszerre többféle is. 
Nem könnyü azonban kiszedegetni őket, mert nehezen árulják el 
mozgással magukat s a legkisebb zavarásra is újra halottként 
összehúzódnak, A Strumigenys Chyzeri hosszú állkapcsainak hir- 
telen összepattantásával ugrani is tud akkorákat, mint a balha, de 
ugrás után ismét halottnak szinleli magát. A Strumigenysek és 
rokonaik változatos apró alakok, melyek körülbelül azt a helyet töl- 
tik be a hangyák közt, mint a Pselaphidak és Scydmaenidák a 
bogarak közt. Rostával keritettem meg az eddig ismert legapróbb 
hangyát is, az Oligomyrmex atomus-t, mely alig haladja; meg a 
1/5 millimétert. A leiratlan új fajok közt azonban van még ennél 
apróbb alak is. Ezeket tiszta papiroson kiválogatni is csak nagyitó 
üveggel lehetett. 
A bogarak közül csak a Scydmaenidák és Pselaphidák jutalmaz- 
zák illendőképen a rostálás munkáját, előkerül napjában úgy 15—20 
darab körül. Ez ugyan darabszámra nem valami gazdag eredmény, 
ahhoz képest, Európában mennyit foghatnánk belőle, de bőven pó- 
