19 



I. Ingen eller næsten ingen Bikaninic paa de ovre kindlænricr. Hornet grenet. 



1. Mindre. Hornet forholdsvis spinkelt. 

 Subulo campestris. 



2. Større. Hornet svært. 

 Suhalo paludosus. 



II. Stærke Bikanime paa de ovre Kindlandci. Hornet en simpel Spids. 



1. Højbenet. 



Subulo simplicicornis. 



2. Lavbenet. 

 Subulo rufus. 



At S. campestris og <S. paludosus ere yderst nære Slægtninge, ligeledes 6\ simplici- 

 cornis og S. riifusy og at de to Grupper staa hinanden meget nær, er sikkert nok; Tvivlen 

 gjalder kun Spergsmaalet, hvilken af de to Grupper der er den oprindeligste, og hvilke 

 Arier af Grupperne der ere de laveste. 



Fra S. rufus afviger S. campestris i følgende foruden i Ydre: 



Tænder. Øvre Hjørnetand synes at forsvinde tidlig. Paa de øvre Kindtænder 

 findes ingen eller saa godt som ingen Bikamme. Nedre pi er betydelig svagere, næsten 

 som hos Raadyret. Indersiden af de nedre Bagkindtænder er mere fladtrykt, næsten som 

 hos Raadyret — Bageste nedre Kindtand har hos den ene af de to foreliggende voxiie 

 Hovedskaller den sædvanlige tvedelte Tilvæxt ved bageste Ende ; hos den anden er Til- 

 væxten formet som en lille enkelt Søjle. 



Hovedskal. Ansigtet lidt smallere; Kindtændernes Rækker stillede noget nærmere 

 indbyrdes; Overkjæben noget mindre oppustet af Sinus maxillaris; Næsebenet smallere. 

 Taaregruben betydelig dybere. Prc. supraorbitalis betydelig bredere, mere dækkende Øje- 

 hulen. Den inderste Del af Ala magna mindre vandret, saa at Foramen ovale vender mere 

 ud til Siden, omtrent som hos Raadyret. Trommebenet mere opsvulmet. Fæstet for den 

 forreste Halsmuskel paa Forranden af Basioccipitale mere fremslaaende. Hannens Rosen- 

 stokke længere, især hos den unge meget længere. Hornet hos den voxne tregrenet. — 

 Mellemkjæbens øverste Ende er ved større eller mindre Mellemrum skilt fra Næsebenet. 

 Næsebenet vexler stærkt i Brede og Form bagtil. Hos den yngste af de tre foreliggende 

 Hovedskaller er Undersiden af bageste Kilebens Krop formet som en skarp Kjøl, der vender 

 ned mod Vomer; hos de to andre har Kilebenet den sædvanlige næsten flade Underside. 



Maal af Hovedskaller fra Argentina, af en voxen Han (1.), en voxen, men yngre 

 Han (2.) og en ung Han i Tandskifte (3.): 



1. 2. 3. 1. 2. 3. 



Ovre Kindtænders Række 68'(2 64'/2 Breden over Nakkeledknuderne 38'li; 41 40 



Øvre Bagkindtænders Række 40 38'/2 Ganens Brede mellem begge «t 2. . 31 33 31 



Nedre Kindtænders Række 73 TO'la Næsebenets Længde 74';-.> 67'L' 56 



Nedre Bagkindtænders Række 4G iVI- Pandens Brede mellem Ojehulerne . 59 55 53 



Kra Mellemkjæbens Spids til j) 2. . . 78 G6 6G Ansigtets Brede over Kindbuerne . 95'/o 88 81 



Fra nedre Hjørnetand til ;; 2 58'l-> 60 50 Underkjæbens Længde 194 177 162 



Hovedskallens Længde 235 208 194 g. 



