28 



[Subulo rufus.) 



Tænder. Forreste nedre Forland har en lidl kortere og bredere Krone. En lille 

 Hvre Hjørneland findes, baade hos Hanner og Hnnner, Unger og voxne ; men lios gamle 

 Dyr er den ofte forsvunden, saa at kun en mere elier mindre lukket Grube minder om 

 den. (Hos Raadyrel findes ingen ovre Hjørnetand.) Kindtænderne i del hele lidl sværere, 

 især p 2, baade ovre og nedre. De øvre Forkindtænder lidl mere sammentrykte forfra 

 bagtil. Cingulum paa de øvre Kindtænder som oftest lidt mere fremtrædende end hos 

 Raadyrel, hos hvilkel del saa godt som ikke findes; de smaa Søjler mellem de indre 

 Spidser paa de øvre Hagkindlænder ligeledes oflesl slørre, men kunne dog saa godt som 

 mangle; de Bikamme, der udgaa fra de øvre Kindtænders indre Spidser og strække sig 

 udefter mod de ydre, oftest paafaldende større. Indersiderne af de nedre Bagkindtæuder 

 mindre fladtrykte. 



Hovedskal. Næsebenel naaende mindre langt tilbage. Pandebenet mindre langt 

 frem. Pandebenet noget mindre udstaaende over Øjehulen; dets bageste yderste Hjørne 

 skyder sig noget længere tilbage ind mod Issebenel. Hinde-Aabningen i Næsehulens 

 Ydervæg strækker sig dybere ned i Overkjæbebenet. Ganen forbenet langt tilbage, næslen 

 til Prc. pterygoideus. Vomer strækkende sig hen under bageste Kilebens Krop og forneden 

 følgende hele Ganen. Ala magna inderst mere vandret, saa at Foramen ovale vender lige 

 nedad, ikke til Siden, F. glenoideum mindre. Den Kam paa Ala magna, der danner 

 Yderranden af Furen for Tuba, mere fremslaaende. Hannens Rosenstok kortere, stillet 

 noget mere yderlig paa Pandebenet og lidt længere tilbage, dens Yderrand læggende sig 

 som Tag over Tindinggruben. Hornet selv er kun en enkelt tilbagerettet Spids. — I 

 Hovedskallen findes paafaldende store Forskjelligheder indenfor Arten; nogle af de mere 

 fremtrædende ere følgende: Mellemkjæbebenel er oflesl i vid Udstrækning i Forbindelse 

 med Næsebenel, hos enkelte (6. og 7.) rører det kun ved Næsebenel med sit øverste 

 Hjørne, hos en enkelt (2.) naar det ikke heil op til Næsebenet. I Næsebenets Længde og 

 i Formen af dels Forrand er der stor Forskjel; af de to Spidser, hvori del fortil ender, 

 er undertiden den indre, undertiden den ydre den længste, og Buglen imellem dem er 

 underliden dyb, undertiden næslen umærkelig; bagtil er Næsebenel underliden kun ganske 

 lidl udbredt, underliden derimod stærkt udvidet til Siderne, med forskjellig Form. Taare- 

 gruben er som oflesl ret skarpt udpræget, men kan være ganske flad. Hinde-Aabningen i 

 Næsens Sidevæg vexler meget i Størrelse og Form. Foramen sxtpraorbitale er undertiden 

 enkelt, underliden delt i lo eller flere. F. infraorbitale, der plejer at være enkelt, er hos 

 en af de foreliggende Hovedskaller paa venstre Side delt i lo, ved en stærk vandret Bro ; 

 hos to andre er del samme 'l'ilfældel, men paa højre Side. Ganebenels Forrand er under- 

 tiden jevnl buet fremad, underliden næsten tværgaaende, undertiden mere eller mindre 

 stærkt buet tilbage ind mod Midlen. Ben-Ganens Bagrand er oftest buet IVemad i en 

 spids Bue, undertiden er den kun ganske svagt buet fremad. Hornene ere enten næslen 



