41 



af 2det Mellemfodsben, 1ste Taaled; desuden nogle faa Dele, der ikke høre sammen med 

 foregaaende: en øvre og en nedre Kindtand, noget rullede; to Brudstykker af Kindtænder; 

 et rullet Taaled; dernæst, maaske af samme Art, højre og venstre Petrosum, uens), da 

 Escrivania Nr. II (adskilligt af Skelettet af en ung Hest: 4 Fortænder af blivende Sæt, en 

 øvre og en nedre Mælkekindland, 2 øvre og 7 nedre Kindtænder af blivende Sæt af begge 

 Kjæbesider, 4 Halshvirvler, 6 Ryghvirvler, Stykker af begge Overarme og af begge Under- 

 arme; af højre Haand: Lu?iaium, Pisiforme, Hamatum og 1ste Fingerled; af venstre Haand: 

 Scaphotdeum , Cuneiforme, Capitaium, Hamatum, 3dje Mellemhaandsben og 1ste Fingerled; 

 Stykke af højre og af venstre Skinneben; af højre Fod:- Naviculare, Cuneiforme III, 3dje 

 Mellemfodsben og alle Taaled; venstre Naviculare; desuden tre Tænder, der ikke høre 

 sammen med foregaaende, men maa være af tre andre Heste : en uslidt øvre Mælkekindland, 

 en nedre Bagkindtand af et ældre Dyr og en nedre, vanskabt Bagkindtand af et gammelt 

 Dyr; dernæst et Stykke af et Petrosum, maaske af samme Art), da Lagoa do Sumidouro 

 (højre og venstre Overkjæbe med Mælketænder og en uslidt ml, en nedre Mælkekindtand, 

 nedre Ende af en Mellemfod), de Soares (4 Stykker af øvre Kindtænder og en næslen hel 

 nedre p 2). 



Det er ikke afgjort, men dog sandsynligt, at alle de nævnte Heste-Knogler ere af 

 samme Art; i hverl Fald de vigtigste Stykker, Knoglerne fra Lapa da Escrivania Nr. 5 og 

 Nr. II, ere del utvivlsomt. 



Hvad man har kunnet opdage af Forskjel mellem Arierne af Slægten Eqvus, baade 

 nulevende og uddøde, er meget lidt. Slægten liar ikke frembragt større Sideforgreninger; 

 alle Arterne ere uddannede i væsenlig samme Retning, og Forskjelien i den Højde, hvortil 

 de have naaet, er ringe. Lidt mere spinkel eller lidt mere svær Bygning, kortere eller 

 længere Øre, smallere elier bredere Hov, lidt mindre eller lidt større Kindlænder med 

 mindre eller større Udvidelser af Kronens enkelte Dele, Tilstedeværelse af svage Spor af 

 en iiTaaregrube« eller dens fuldstændige Mangel, lidt mindre eller lidt større Opsvulmning 

 af Næsehulen og lignende smaa Forskjelligheder, ikke meget sigende og ikke meget faste, 

 er det, der præger Arterne. Væsenlig lavest mellem Arierne, mest lignende Eqvidernes 

 oprindeligere Slægter, staa E. asimts og en Kreds af Arier, der slutte sig nær til den : 

 E. stenonis, E. sivalensis, E. hemionus, E. zebra o. s. v. Højest staa E. caballus og dens 

 Formkreds, E. complicatus o. s. v. Nærmest til Æsel-Zebra-Griippen slutter sig E. curvidetis'']; 

 men til at godtgjøre Slægtskabet maa man nøjes med lidt. Ikke en eneste af dens Egen- 

 skaber i Tænderne tagen for sig kan skjelne Lagoa-Santa-Hesten fra E. caballus eller fra 

 nogen af de andre nulevende Eqvus-Arler, heller ikke fra Flertallet af de uddøde; men 

 samlede gjøre de den nogenlunde kjendelig som Art overfor E. caballus, men ikke overfor 

 Æsel-Zebra-Gruppen ; det bedste Skjelnemærke overfor E. caballus er den gjennemgaaende 

 noget mindre Størrelse af Indersøjlen paa de øvre Kindtænder, en oprindelig Egenskab, 



E Museo Lundti. 3. I. 6 



