u 



{Tapirus cristaUllus.) 



af el Skinneben, el Hælben, nedre Ende aC 3dje IMellemfodsben) og da Escrivania Nr. 5 

 (mange, sikkerl sammenhørende Knogler af et fuldvoxent Dyr: højre og venstre Overkjæbe 

 med alle Kindticnder undtagen p 1, Stykke af Underkjæbens Hage med Hjørnetand, Stykker 

 af højre og veuslre Underkjæbe med nogle af de bageste Kindtænder, flere løse For- og 

 Hjørnetænder; Oversiden af en Hovedskal med begge Næseben, begge Pandeben, Isseben, 

 Sqvama og en Del af Nakkebenet, begge Petrosa; en Haishvirvei, 6 Uyghvirvler, en Del 

 Ribben, nedre Ende af venstre Overarm, ovre Ende af højre Spoleben, øvre Ende af højre 

 Albueben; Capitatum af højre, Cuneiforme og Hamalum af venstre Haand; 5te Mellem- 

 haandsben af højre, 2det og 'ide af venstre Haand; en Knæskal, nedre Ender af højre og 

 venstre Skinneben, Stykker af begge Lægben, de fleste Fodrods- og Mellemfodsben af 

 begge Fødder, liere Finger- eller Taaled; desuden nogle løse Tænder, nedre Ende af et 

 Skinneben og et Cuboideum, ikke hørende sammen med foregaaende). Saa godt som sikkert 

 af samme Art ere nogle Knogler fra andre Huler: Lapa do Capao Secco (højre og venstre 

 4de Mellemhaandsben), da Escrivania Nr. 11 (Stykke af Underkjæbe med de to bageste 

 Kindtænder), da Lagoa do Sumidouro (nedre Ende af et Albueben), da Pedra dos Indios 

 W. 1 (en nedre forreste Mælkekindtand), Lapa Vermellia (et 2del Mellemhaandsben) og 

 "Forskjellige Huler« (et Par løse Kindtænder, et Rulleben, øvre Ende af 2det og 3dje 

 Mellemfodsben og en Del Taaled). 



Af alle Slægtens kjendte Arter er T. americanus den, hvem T. cristatelhis staar 

 nærmest. Blandt Slægtens øverste Arter, de nulevende, findes lo Typer, udmærkede ved 

 forskjellig Uddannelse af Pandens og Issens Kamme og af Pandehulerne. Hos 2\ indicus, 

 den højest uddannede af den ene Type, er Crista sagittalis over Issebenene saa godt som 

 manglende, sikkerl tilbagedannet, mere indskrænket end hos laverestaaende Slægtninge; 

 hos T. americanus, den højeste af den anden Type, er Kammen derimod bleven ualmindelig 

 høj og mægtig. Hos T. indicus er Panden meget stærkt opsvulmet af Sinus frontales, højt 

 hvælvet ivejrel, pukkelformet fremstaaende, afrundet, siet ikke sammentrykt; hos T. ameri- 

 canus er ogsaa Panden fyldt af Sinus frontales og højt løftet ivejrel, men kamformet 

 sammentrykt som en Fortsættelse af den høje Crista sagittalis. Af de andre nulevende 

 Arter staar T. villosus nær ved T. indicus, men paa et noget lavere Trin, hvad der især 

 viser sig i Pandens mindre Grad af Opsvulmning. Nærmest ved T. villosus synes T. bairdi 

 al staa, men paa et højere Trin, uddannet i sin egen Retning, særlig udmærket ved Ind- 

 skrænkning af Næsebenet og ved den stærke Forbening af Sibenets Midtplade, der forlil 

 omfattes af Udvæxler fra Overkjæbebenene. Ganske nær ved T. americanus derimod staar 

 T. cristatellus, men paa et lavere Trin, hvad der viser sig ikke alene i den svagere Crista 

 sagittalis og den ringere Uddannelse af Sinus frontales, men ogsaa i Formen af Overarmens 

 Crista deltoidea og af Skinnebenets nederste DeP). 



Fra T. americanus afviger T. cristatellus i følgende : 



