48 



[Tapirus americanus.) 



Bahu. Escriv. 1. 



1. 3. 



Længden af 3dje Mellemhaandsben 118 101 



Bredeii af 3dje Melleriihaandslieii foroven 26'lj 28 25'/2 



Længden af 4de Mellemhaandsben 93 93 SS'la 



Greden af 4de Mellemhaandsben foroven '. 22 18 



Skinnebenets Længde 227 223 232 240 226'ls 



Slorsle Biede af Skinnebenets nedre Ende 47 46 48 iG'li 40 



Breden af Kuliebenets nedre Ledflade 40 40 39 38 



Hælbenets Længde 103 104 SS'/s 



Længden af 2det Mellemfodsben 104 93 



Breden af 2det Mellemfodsben foroven 20'l2 22 



Længden af 3d.ie Mellemfodsben 110 102'l2 



Breden af 3dje Mellemfodsben foroven 27 2G'(2 SO'/o 27 



Længden af 4de Mellemfodsben 96 96 88 



Breden af 4de Mellemfodsben foroven 21 21 19'/3 



16. Mastodon andiuni Cuv. (PI. IX.) 



Jordfunden i Lapa de Come nao bebe (en forreste nedre Mælkekindtand, dp 2), da 

 Escrivania Nr. 5 (to øvre Mælkekindtænder, dpi, højre og venstre, sikkert sammenhørende; 

 9 Brndstykker af store Kindtænder, hvoraf vist fire ere af samme Tand ; en øvre Mælke- 

 fortand?), da Escrivania Nr. 6 (Overansigt miid forreste Del af Hjernekasse af en Unge, 

 med Fortand og dp 2 og cip 3 paa begge Sider), da Escrivania Nr. 7 (Brndstykker af en 

 øvre dp\\ forreste Ende af en højre Underkjæbe, meget nng, indeholdende en lille For- 

 tand), da Escrivania Nr. 1 1 (Stykke af en nedre dp 3, tre smaa Brudstykker af større 

 Kindtænder) og i en unævnt Hule (et Stykke af en Hjernekasse af et gammelt Dyr, med 

 Underkjæbens Ledskaal og de nærmeste Omgivelser). 



Det ser ud til, at de mange il/astorfon- Levninger, der ere fundne spredte i de 

 forskjelligste Egne af Syd-Amerika, alle maa henfores til samme Art, M. andium. Det er 

 sandt, at Levningerne ere ufuldstændige, mest løse Kindtænder og Fortænder, en Del 

 Kjæber, nogle faa Hovedskaller og andre løse Dele af Skelettet ; en sikker Dom er det 

 derfor ikke muligt at fælde. Men det tør siges, at de Forskjelligheder, man hidtil har 

 kunnet paavise, ikke ere saa vægtige eller saa faste, at der er Grund til at tro paa Til- 

 stedeværelse af mere end én Art. En anden Sag er, at Arten har udviklet Racer, der i 

 deres mest udprægede Former ere let kjendelige. Overfor den typiske M. andium staar i 

 hvert Fald én Race, der kan være ret paafaldende forskjellig og derfor oftest har været 

 opfattet som egen Art, M. humboldtii. 



De væsenligste af il/astocion-Levningerne fra Lagoa Santa ere saa ensartede , at 

 der ikke er mindste Grund til at tro paa, at de skulde stamme fra flere Racer, endsige 

 Arter. Og de slemme saa godt med den typiske M. andium (bedst kjendt efter Levninger 

 fra Tarija i Bolivia, undersøgte af Laurillard, (iervais og især Burmeister og E. Nordenskiold), 



