57 



ganske til simpel Bøjninjar og Strækning af Leddene, idel Drejninger og Sidebevægelser 

 opgives; Lemmerne som Helhed holdes tæt sluttede ind under Kroppens Sider for at være 

 i den heldigste Stilling til at bære Legemets Byrde, og denne Stilling bliver vedvarende. 



Den første Følge af, at Hovdyret rejst paa Taaspidserne har at bære sit tunge Legeme, 

 er Omdannelse af de Dele af Haand og Fod'"), der røre ved Jorden: Trædepuder og Kløer. 



Hos de oprindeligste Hovdyr er Øvelsen i at gaa paa Taaspidserne ikke stor, og 

 ofte komme hele Haandfladen og hele Fodsaalen til at hvile paa Jorden. IMen sjeldnere 

 og sjeldnere sættes Haandrod og Mellemhaand, Fodrod og Mellemfod til Jorden. De 

 oprindelige Trædepuder under Haandrod og Hæl sættes derved ud af Brug og forsvinde; 

 Huden under den øverste Del af .Mellemhaand og Mellemfod ophører at være udstyret som 

 Trædeflade og klædes med Haar. Endnu er Haandens Hejsning fra Jorden dog ikke større, 

 end at der trædes paa Trædepuderne under Leddene mellem Mellemhaandsben og øverste 

 Fingerled, foruden paa Puderne under Fingerspidserne ; i Foden ere Forholdene tilsvarende. 

 De fire skilte Trædepuder, der hos oprindelige Pattedyr findes under Grændsen mellem 

 Mellemhaand og øverste Fingerled, smelte indbyrdes sammen og svulme op til en stor 

 Trædepude, der desuden kan indgaa i Forbindelse med Trædepuderne under Fingerspidserne. 

 Denne fælles Trædepude kan blive Endemaalet for Udviklingen ; hos de øverste Led af 

 forskjellige af Hovdyrenes Grupper findes den i særlig udviklet Form, i sin største Fylde. 

 Men hos andre af de højeste Hovdyr vantrives den; Haand og Fod rejses saa stærkt fra 

 Jorden, at der væsenlig kun trædes paa selve Finger- og Taaspidserne, der overtage hele 

 Arbejdet som Støtteflader. Trædepuderne under Fingerspidserne ere da endnu i Brug; 

 men nogen særlig høj Tillempning naa de ikke, fordi Kløerne overtage saa meget af 

 Arbejdets Byrde; de kunne endogsaa helt vanslægte, naar Byrden kommer til at hvile saa 

 godt som paa Kløerne alene. 



Foruden paa Trædepuderne træde allerede de oprindeligste Hovdyr paa Kløerne, 

 hvis Underflade sættes mod Jorden; paa Kløernes Bande falder den største Vægt. Virk- 

 ningen er først, at Kloen bliver Hov : baade Kloplade og Saalehorn, men især Klopladen, 

 voxe i Tykkelse; hele Kloen bliver sværere og mister den oprindelige krogede Form; Ben- 

 kjernen i Kloleddel formes paa tilsvarende Maade, bliver svær, med flad Underside. Hovens 

 senere Skjebne er forskjellig. Bliver Trædepuden under Spidsen af Mellemhaandsbenene 

 overmægtig, bliver den Vægt, som Hovene komme til at bære, forholdsvis ringe, og deres 

 Væxt bliver forholdsvis indskrænket; deres Form paavirkes tildels af Trædepuden: idet 

 Trædepuden trykker paa deres Bagside, komme de til at ligge som en Slags Kantning om 

 Trædepuden og faa derefter en ejendommelig flad Form. Rejses derimod Haand og Fod 

 saaledes, at Trædepuden indskrænkes, og Hovene komme til at bære den meste Vægt, 

 voxe Hovene stærkt i Sværhed og udvides frit til alle Sider, undtagen for saa vidt de møde 

 Modstand fra deres Naboer. 



K Musco l.undii. S. I. g 



