60 



af dem. — Af de fire Ihiandrodsknogler i nedre Række ere de lo iiidersle, Mullangulum 

 majus og M. minus (eller Trapezium og Irapezoides), næsten ens i Størrelse, liggende under 

 Scaphoideum og støttende Isle og 2det Mellemhaandsben. Den yderste, Hamatum (eller 

 Uncinatum) er omtrent paa Størrelse med Multangulum majus og minus tilsammen, ligger 

 nnder Cuneiforme, ogsaa oftest rørende Lunatum, og støtter 4de og ote Tinger. Capitatum 

 (eller Magnum) er nær ved at være den mindste af de lire nedre Flaandrodsknogler, liggende 

 under det lille Lunatum, ogsaa oftest rørende Scaphoideum, støttende 3dje Finger. — 

 Omtrent midt i Haandroden, mellem øvre og nedre Række, ligger en lille særskilt Knogle, 

 Centrale, indlejret mellem Scaphoideum, Lunatum og Capitatum eller rørende ved endnu 

 flere Knogler. Den er* saa lille, at den ikke har meget at sige i Haandrodsknoglernes 

 indbyrdes Kamp, og den har stor Tilbnjelighed til at smelte sammen med Scaphoideum, 

 den største af de Knogler, som den grændser til. — Haandrodens Knogler ere ret løst 

 forbundne indbyrdes og med Omgivelserne; de smaa kantede Knogler kunne let forskydes 

 ikke lidt mod hverandre og frembringe nye Ledflader; deres Form og indbyrdes Stilling 

 vexler ret lunefuldt, saa at det langtfra altid er muligt i det enkelte at sige, hvad der er 

 oprindeligt og hvad ikke. Ændringer i Omgivelserne ere dog i nogle Tilfælde tydelig 



Grund til Ændringer i Haandroden. Som den af Underarmens Knogler, der er mest 



udsat for at komme til at bære Kroppens Vægt, har Spolebenet hos de fleste Pattedyr 

 Tilbøjelighed til at voxe paa Bekostning af Albuebenet. Spolebenet udvider ogsaa sin nedre 

 Ende og breder den ud over Lunatum, som derved kommer under lignende Paavirkning 

 som Scaphoideum og voxer til lignende Størrelse. Som lejret under Spolebenet sammen 

 med Scaphoideum, hvis Bevægelser det stadig følger, faar Lunatum nogen Tilbøjelighed til 

 at voxe sammen med Scaphoideum og derimod skille sig mere fra Cuneiforme, der er under 

 særlig Paavirkning af Albuebenet, hvis Bevægelser del følger. Ligesom Albuebenet har 

 Cuneiforme Tilbøjelighed til at vantrives noget; del indskrænker sin Forbindelse med 

 Hamatum, og den Plads, som det forlader, indtages af Ijunatum. Som den oprindelig 

 længste af de fem Fingre bliver 3dje Finger tagen forholdsvis stærkt i Brug, og den voxer 

 derefter og paavirker særlig Capitatum, som derved faar Tilskyndelse til Væxt; Capitatwn 

 udvider sig ind under en Del af Scaphoideum, og det tilskynder Lxmatum til at forøge Væxten. 



Hos et af de alleroprindeiigste Hovdyr er Haandroden ne|)pe i nogetsomhelsl 

 afvigende fra Forholdene hos andre lavtstaaende Pattedyr; kun er Haandroden i sin Helhed 

 maaske lidt mere fladtrykt end oprindelig, og Lunatum er noget forstørret og har en for- 

 holdsvis stor Ledflade mod Hamatum. 



Hos et andet af de oprindeligste, i dot hele kun lidt højere slaaende Hovdyr er 

 Haandroden i enkelte Henseender, i den mindre Orad af Fladlrykning og i den ringe 

 Størrelse af J^natum, bleven staaende paa el lavere Trin, men er ellers lidt højere udviklet: 



