64 



Hovdyr indskrænkes Hevægeligheden i Fodleddet til Leddet mellem Rulleben og Skinneben; 

 Ledfladen mod Naviculare mister da sin afrundene Form og trykkes flad. — En Udfladning 

 af hele Rullebenet kan linde Sted hos store svære Hovdyr blandt dem, der have beholdt 

 Bevægeligbeden i begge Led; Kammene i Leddet mod Skinnebenet udjevnes, og Ledfladen 

 mod Naviculare bliver kun svagt hvælvet. 



Efterhaanden som Lægbenel svinder, kan Hælbenet miste sin Ledforbindelse med 

 det. Forneden kan Hælbenet miste noget af sin Sværbed, naar Cnboideum, hvortil det 

 støder, mister sin Brede som Følge af, at 5le eller tillige 4de Taa vantrives. — Naar 

 Rullebenet breder sig ud over Cuboideum, komme Naviculare og Cuboideum under ens 

 Paavirkning, og de to Knogler faa Tilbøjelighed til at smelte sammen. - Baade Naviculare, 

 Cuneifornie primum, secundum & teriium og Cuboideum have Tilbøjelighed til at lade sig 

 trykke flade af den Vægt, de bære. .4f Udviklingen af 1ste og 2den Taa ere Cuneiforme 

 primum & secundum i bøj Grad afhængige; de kunne svinde ind samtidig med deres Mellem- 

 fodsben; eller de kunne bevares, om end som vanslægtede, idet 3dje Mellemfodsben breder 

 sig ind under dem, saa at de vedblive at være i Tjeneste. 



Underbenets to Knogler ere hos de laveste Hovdyr i Form og indbyrdes Størrelse- 

 forhold som hos mange andre lavere Pattedyr. Skinnebenet er vel allerede ganske over- 

 mægtigt over Lægbenet; men Lægbenel er dog anseligt, helt frit, med Ledflade foroven 

 mod Skinnebenet, forneden mod Rulleben og Hælben. Skinnebenets nedre Ledflade har 

 vel to tydelige Furer svarende til de to Ledruller paa Rullebenet; men de ere ikke videre 

 skarpt udskaarne. Crista tihiæ er ikke stærkt fremstaaende foroven, men kan strække sig 

 ret langt nedefter. Hele Underbenet er forholdsvis kort. — Men Skinnebenet har hos 

 Hovdyrene, i Egenskab af en af de vigtigste Støtter i Lemmet, stor Tilbøjelighed til at 

 voxe i Sværhed og Længde, medens Lægbenet vantrives ; og i andre Henseender ere de 

 to Knogler ogsaa tilbøjelige til at ændres. Skinnebenet kan faa mere skarpt udskaarne 

 Gruber for Rullebenet, efterhaanden som Hælleddet bliver mere udpræget Hængsel-Led; 

 eller Ledfladen mod Rullebenet kan blive mere udjevnet, trykket flad. Crista tibiæ kan 

 voxR stærkt foroven under Paavirkning af Underbenets stærke Strækkemuskel , Extensor 

 cruris, og af Knæskallens Baand. Lægbenet svinder ind og kan næsten forsvinde, saa at 

 der ikke er andet tilbage af det end en lille Knoglestump øverst og nederst, mere eller 

 mindre sammensmeltede med Skinnebenet; ofte mister del Ledforbindelsen med Hælbenet. 



Ogsaa Laarbenet har hos de første Hovdyr en meget almindelig Form. Oftest 

 hos Hovdyr holdes det, som sædvanligst hos Pattedyr, i en skraanende Stilling og faar derfor 

 ikke nogen stærk Tilskyndelse til Væxt i Længde; men del vinder i Sværhed, under Paa- 

 virkning af de mange Muskler, der føre det eller holde det paa Plads. Det kan dog ogsaa 

 ske, at det stilles lodret, i Forlængelse af Underbenet, som umiddelbar Støtte for Legemet, 

 og det voxcr da ogsaa i Længde. Efterhaanden som Knæleddet uddannes udelukkende 



