75 



iidvæxter ere kun korte. Taphvirvlen har en lille kegleformet Frc. odontoideus og en lav 

 Torntap. De andre Halshvirvler have kun svage Udvæxter. Ryghvirvlernes Torntappe ere 

 ret lave, tydelig heldende, de forreste tilbage, de bageste frem. Lendehvirvlernes forreste 

 Ledtappe rulle sig ikke om de tilsvarende bageste; deres indbyrdes Ledflader ere flade; 

 Lendehvirvlernes Tværlappe ere forholdsvis korte, og den bageste af dem er ikke i Led- 

 forbindelse med Tværtappen af forreste Bækkenhvirvel. Som Bækkenhvirvler ere kun to 

 eller tre Hvirvler sammenvoxede. Ribbenene ere smalle. Brystbenet er forholdsvis bredt 

 ogsaa fortil. Skulderbladet er bredt, med bred Fossa supra- og bred Fossa infraspinata, 

 med stærk Kam med stor Acromion og med tydelig Prc. coracoideus. — Hvad der udmærker 

 Faiitolambda som Hovdyr overfor de ret oprindelige Insektædere, fra hvilke den stammer, 

 er i Hovedsagen ikke andel end: 2den ovre Forkindlands Mellemform, bageste øvre Bag- 

 kindtands Størrelse, Underkjæbens ret anselige Prc. angularis, Hoftebenets udbredte Form, 

 liloicddenes lydelige Hovform. Pantolambda har netop kun begyndt at uddanne sig i Hov- 

 dyrenes Retning; kjendle man ikke Hovdyrenes store Orden, og vidste man ikke, al 

 Pantolambda er kjedet sammen med dem, som det nederste Led i deres Række, vilde 

 man neppe tage i Betænkning at henføre den til Insektæderne selv. 



Medens Pantolambda har været el lille, let bevægeligt Hovdyr, kun i ringe Grad 

 tillempet som Grønt-Æder, ere de andre Coryphodontider, af Afdelingen Coryphodontini, 

 mere særlig uddannede til at leve af l'lanleføde, og de ere voxede store og lunge. Forlænderne 

 have de, om end paa noget forskjellig Maade, brugt mere til at afbide Føden, og Fortænder, 

 Mellemkjæbe og Underkjæbens forreste Del ere omformede derefter. Kindtænderne ere 

 blevne bedre Tyggeredskaber; de ere voxede noget slørre, især de bageste, og deres 

 Spidser ere tildels sammensmeltede til Tværkamme. For de øvre Bagkindtænders Ved- 

 kommende er delte skel paa en Maade, der ikke gjenfindes i nogen anden Hovdyr- Gruppe: 

 Forraudene af 1ste, 4de og 6te Spids ere smeltede sammen til en forreste lang noget 

 skjævl løbende Tværkam ; Forrandene af 2den og 5le Spids ere ligeledes forenede til en 

 bageste, kortere Tværkam; Forbindelsen mellem 2den og 4de Spids opløses derimod, lige- 

 ledes Forbindelsen mellem 3dje og 5le; Cingulum om Kronens Grund bliver paa sine 

 Steder stærkere. Paa de nedre bredformede Kindtænder vantrives den forreste inderste 

 Spids, Isle; 2den og 4de forenes til en forreste Tværkam; en bageste Tværkam kan frem- 

 komme paa forskjellig Maade, enten ved Fremhævelse af Kammen mellem 3dje og 5te 

 Spids, eller paa mere ejendommelig Maade ved særlig Væxl af Kammen mellem 2den og 

 ole Spids. Ogsaa Forkindtænderne, baade øvre og nedre, stræbe hen imod al faa to 

 Tværkamme. For de øvre Forkindtænders Vedkommende sker del ved, al Kammene langs 

 Kronens For- og Bagrand voxe ivejrel, medens Toppen af den ydre V-formede Spids ned- 

 sænkes og forsvinder. For de nedre Forkindtænders Vedkommende sker det ved særlig 

 Væxl af den mellemste indre Spids og dens Forbindelseskamme med de to ydre, allsaa 



10' 



