76 



{Cori/phudonlidn'.] 



paii lignende IMaade .sum iimltM-litlen tor de nedre liaf;kindla;nder. No{,'el .stærkere Kind- 

 nniskel og noget svagere Tindingnniskel have Cory|)liodonlinerne sikkert faael; Virkningen 

 jiaa Hovedskallen er dog ikke iojnel'aldende ; Tindingmusklerne naa ikke al danne en Crtsta 

 satjittalin. Hovedets Overside har været brugt til Stød, vist især til al lulle Grene, der 

 have staael ivejen, og Pande og Isse ere paavirkede deraf. Coryphodonlinerne have ikke 

 arhejdet meget for at vedligeholde Bevægeligheden Irods deres Tyngde. Del stærkt ud- 

 bredte Hofteben er snarere en Følge af Paavirkning af Indvoldenes Størrelse end af llyg- 

 eller lA'mmemusklers Slyrke. De bageste Kyghvirviers Torntappe synes al have mistet 

 den frcmadheldende Slilling, der sikkert er den oprindelige hos Hovdyr. Halen er bleven 

 forholdsvis kort og svag. Lemmernes Knogler have vundet i Sværhed som Støtter for 

 Legemet; men de Heste af dem ere ellers ikke meget forandrede; Overarmens trista 

 supinatoria er mindre; den Benbro, der afgrændser Foramen supracotulyloideum, er for- 

 svunden; o. s. v. Mest ere Haand og Fod omformede, trykkede af Legemets Vægi. 

 Haandrodsknoglerne ere sværere, men fladere, den samlede Ledflade mod Underarmen er 

 mindre hvælvet; Mellemhaandsbenene ere langt mere svære, lykke, men korle, og med 

 Hadere Ledi'orbindelser indbyrdes; Fingerleddene ere ganske korle, fladtrykte. I Foden 

 tindes ganske lignende Ændringer; Rullebenet er lladlrykl og har -bredt sig uil over 

 Cuboideum ; de nedenfor liggende Fodrodsknogler ere ogsaa fladtrykte, men svære; Mellem- 

 fodsben og Taalcd ere formede som de tilsvarende Knogler i Haanden. 



Coryplwdon (med Ectacodon, Manteodon og andre), kjendt efter det uuisle af 

 Skelettet, funden i eocanie Lag i Europa og Nord-Amerika, er den af Coryphodonlinerne, 

 der staar nærmest ved l'antolambda. Fortænderne ere vel blevne forholdsvis store og have 

 bragt Mellemkjæbebenel til al voxe og brede sig fremad under Næse-Aabningen; men de 

 ere alle tilstede og have en ret oprindelig Form. Ogsaa Hjornelænderne ere ret oprindelig 

 formede, skjonl store. Kindtænderne have forholdsvis mange Minder om Tilstandene hos 

 raiitolambda; de have endnu ikke f'aaet fuldt saa udpræget og ejendommelig tvekammet 

 Form som hos de andre Coryphodonliner; den bageste af de lo stærkeste Tværkamme 

 paa (le nedre Bagkiudtæuder dannes af Kammen mellem 3dje og 5le Spids. Paa Hoved- 

 skallen lindes ingen sa;riig iojncfaldende Mærker, der tyde paa, at Hovedet iiar været brugt 

 som Loltcstang; Hovedskallens Loft er dog daimet af lykvæggede Knogler, Pande og Isse 

 ere mere eller mindre stærkt udbredte, og Spor til fremstaaende Knolde kunne findes; og 

 Nakkemusklerne have været stærke og have fremkaldt en høj Nakkekam og opstaaende 

 Torntappe paa llalshvirvlerne. Lemmerne ere nogel spinklere, mindre sojleformede end 

 hos de andre, ikke saa strakte i Albue- og Knæled; Laarbenet har beholdt sin Crista 

 glittæa, og dels nedre Ledknuder ere mindre tæl sammenstillede. 



Dinoceras (med Loxolophodon og andre), kjendt efter næstiiu fuldstændige Skeletter 

 fundne i cocæne Lag i Nord-Amerika, viser den liojesle Udvikling, som Coryphodontider 



