82 



{Macraucheniidæ.) 



har dog beholdt sin oprindelige Styrke; Ledfladerne for Haandrodsknoglerne ere ret dybt 



indskaarne. Hoftebenet er stærkt udbredt; o. s. v. Næsten alt er det Egenskaber, der 



minde om højtstaaende Hovdyr af mange andre Grupper. 



Macraucheniidæ "'). 

 I. De øvre Hjernetænder af mere sædvanlig Form; de to bageste Hvre Forkindtænder meget 



simplere end Bagkindtænderne; paa de ovre Bagkindtænders Kroner findes de oprindelige 



Spidser næsten alle vel adskilte indbyrdes. 



Didolodontini. 

 Didolodus. 

 ■I. De øvre Hjørnetænder formede som Fortænder; de to bageste ovre Forkindtænder næsten som 



Bagkindtænder; paa de øvre Bagkindtænders Kroner ere de oprindelige Spidser forbundne ved 



Kamme og Udvidelser. 



Ma craucheniini. 



1. Næsen mere oprindelig formet: Næseben forholdsvis veludviklede; Mellemkjæbebenene 

 foran Næse-Aabningen ikke sammenstødende i hele deres Længde. 



• Theosodon«. 



2. Næsen mindre oprindelig: Næseben vanslægtede; Mellemkjæbebenene foran Næse-Aabningen 

 sammenstødende i hele deres Længde. 



"Scalabrinitherium", Macrauchenia. 



Proterothsriidæ. Fra de laveste Macraucheniider, der have haft de bred- 

 formede Kindtænder lige saa simpelt formede som hos Didolodus^ har Familien Proterotlieriidæ 

 sit Udspring. Det er en lille Række indbyrdes nærstaaende Slægter, der alle ere uddannede 

 i samme ejendommelige Retning. De synes at have brugt den yderste øvre Fortand som 

 en Slags Krog, hvormed de have afrevet Blade; den er bleven stor og stærk og krogformet; 

 men de andre øvre Fortænder ere vantrevne og forsvundne, og øvre Hjørnetand er lige- 

 ledes forsvunden. Af de nedre Fortænder er den yderste, der virker mod den øvre, ret 

 stærk ; men af de andre er kun en enkelt bleven tilbage, i ret svag Tilstand, og nedre 

 Hjørnetand er vantreven, ganske lille. Kindtændernes Række er svær ; de fleste af For- 

 kindtænderne have faaet mere eller mindre fuldstændig Bredform. .\Iellemkjæben er noget 

 formet efter den store Fortand. Elovedskallens Ansigt er ogsaa i andre Retninger noget 

 omformet, paa en Maade, der kunde tyde paa, at Snudens Bygning havde været ejen- 

 dommelig. Øjehulen er bagtil helt omringet af Pandebenets Prc. postorbitalis, der moder 

 en Udvæxt fra Kindbenet. Om Skelettet er ellers meget lidt oplyst; dog kjendes Haandens 

 og Fodens Bygning, der er efter samme Plan som hos Macrauchenia, men endnu mindre 

 oprindelig i Henseende til Fingrenes og Tæernes Udvikling ; 3dje Finger og 3dje Taa have 

 faaet stor Overmagt over de andre Fingre og Tæer; 1ste og 5te ere helt forsvundne eller 

 ere dog kun tilstede som de ubetydeligste Vantrivninger; 2den og 4de vantrives og forsvinde. 



Hos Proterotherium er Midtfingeren spinkel og kort, og Sidefingrene ere stærke 

 og forholdsvis lange, skjønt meget spinklere og kortere end Midtfingeren. [los Diadia- 

 phorus og uLicaphrium« er Forskjellen mellem Midtlinger og Sidefingre større. Hos 



