83 



Thoothcrium [« Thoatherium«) er Midlfinger, og MidKaa, saa godt som alene tilbage, lang 

 og stærk, som hos de bedste Løbere blandt andre Hovdyr; Sideflngrene ere indskrænkede 

 til smaa splintformede Levninger af Mellemhaandsbenene, der skille sig tæl til den øvre 

 Ende af Mellemhaandsbenet af 3dje Finger. 

 Proterotheriidæ "), 



1. 2den og 4de Finger og Taa ere tilstede, fuldt udviklede, skjont spinkle. 

 Proteiolhei'ium, Diadiaphoius, "Licaphrium«. 



2. 2den og 4de Finger og Taa ere saa godt som helt forsvundne. 

 Thootherium. 



Homalodontotheriidæ. Den Egenskab , der først og fremmest udmærker 

 Familierne Homalodontotheriidæ^ Astrapotheriidæ , Typotheriidæ og Toxodontidæ overfor 

 Macrauclieniidæ og Froterotheriidæ, er en højst ejendommelig Udvikling af de nedre bred- 

 formede Kindtænder: Kronen er forlænget, i Kjæbens Længderetning, derved, at dens 

 bageste Afsnit, dannet af 3dje og 5te Spids og deres Forbindelseskamme med hinanden 

 og med de foran liggende Spidser, er voxet stærkt; Kronens bageste Afsnit er blevet paa- 

 faldende større end det forreste, i Modsætning til hvad der plejer at være Tilfældet hos 

 Hovdyr og hos mere oprindelige Pattedyr, hos hvem der i det højeste er en Antydning i 

 denne Retning. Mest iøjnefaldende er Forholdet paa de bageste Kindlænder. Kun hos 

 enkelte af de øverste Former i Rækken, Dvergformer med stærkt sammenpressede Tænder, 

 kan Egenheden være bleven mindre klar. Foruden ved denne Egenskab vise de nævnte fire 

 Familier blandt Toxodontia deres nære Slægtskab ved andre Ligheder, skjønt Familierne ere 

 iiøjst forskjellig udformede. Kindtændernes Rækker have en gjennemgaaende Tilbøjelighed 

 til at voxe stærke; hos de oprindeligste Medlemmer af Afdelingen ere Kindtænderne formede 

 næsten som hos de oprindeligste Macraucheniider, bortset fra Egenheden i de nedre bred- 

 formede Tænder; men hos de allerfleste ere Kronerne voxede op til at blive høje, ofte 

 endogsaa stadig voxende, uden at Rod dannes, tilsidst sprængende Emailleklædningen, og 

 Kamme og Spidser ere smeltede sammen, mindre eller mere, til at danne Længde- og 

 Tværkamme og have faaet Udvidelser og Tilføjelser; de øvre bredformede Kindtænder have 

 Tilbøjelighed til at trænge hverandre og søge større Plads ved at stille sig skjævt i Kjæben, 

 saa at deres høje Ydervægge komme til at skyde sig frem for hverandre ; de forreste For- 

 kindtænder faa snart mere eller mindre Bredform. Stærke Kjæber, med kraftige Mærker efter 

 Tyggemuskler, en svær Kindbue, en tydelig Prc. ectopterygoideus , en stor udbredt Frc. 

 angularis, mere eller mindre gaaende i ét med de tilgrændsende Rande af Underkjæben, et 

 noget kort Ansigt med brede Næseben, tydelig Prc. supraorbitalis ere Egenskaber, der ere 

 at finde hos de fleste. En Egenhed, der findes hos mange af dem, er: at have en spalte- 

 formet Aabning i Hjernekassens Væg mellem Fars mastoidea og Exoccipitale, vistnok en 

 Vene-Aabning; en lignende Aabning, men mindre udpræget, kan findes hos andre Hovdyr. 



11' 



