84 



{Homalodontotheriidce.) 



Borlsel fra Egenlieden i de nedre bredfomicde Kindtænders Kroner have de op- 

 rindeligste Medlemmer af Familien Homalodoniotheriidæ ikke fjernet sig ret meget fra de 

 oprindeligste Macraucheniider; de have endnu haft oprindelig formede øvre For- og Hjørne- 

 tænder og øvre Kindtænder af noget lignende forholdsvis oprindelig Form som hos Dido- 

 lodus, om end med noget højere Kroner med mere sammensmeltede Kamme ; de have haft 

 fem veludviklede Fingre, fem Tæer, o. s. v.; disse Egenskaber findes endnu, mere eller 

 mindre klart, hos Familiens eneste to sikkert kjendte Slægter, Asmodeus og Homalodon- 

 totherium, skjønt de ellers ere naaede hojt 1 Udvikling som store tunge Planteædere, med 

 ganske egen Form af Haand og Fod. 



Asmodeus synes i Fortændernes og Hjørnetændernes Form at staa paa et lidt mere 

 oprindeligt Trin end dens langt bedre kjendte Slægtning Homalodontotherium, hos hvem 

 Hjørnetænderne ere noget mere indskrænkede, mindre stærkt fremragende over deres Om- 

 givelser, mere lignende baade Fortænder og forreste Kindtænder; iøvrigt synes den, efter 

 de faa Dele, der kjendes af den, at stemme ret vel med Homalodontotherium. 



Homalodontotherium hører i Henseende til Kindtændernes Former til dem af To.vo- 

 dontia, der ere mindst overdrevne, skjønt den er paa gode Veje til al faa Toxodonliernes 

 fulde Ejendommeligheder; Kronerne ere forholdsvis lave; de oprindelige Spidser ere ret 

 tydelige, med Undtagelse af de øvre Bagkindtænders tre yderste Spidser og to Mellem- 

 spidser, der helt ere opslugte i Kronens høje Yderrand og i dens Tværkamme, henholdsvis; 

 af nye Kamme er der kun lidt; alle de ovre Forkindtænder ere tydelig mindre og simplere 

 end Bagkindlænderne, som de dog begynde al ligne ; o. s. v. Dens Hovedskal minder 

 meget om de øverste Toæodontia, saavidt den kjendes. Af Lemmernes Skelet kan det 

 sluttes, al den har fort sig paa en ganske egen Maade, l'orskjellig fra Hovdyrenes sædvan- 

 lige ; men lige saa sikkert kan det siges, at den stammer fra Dyr, der have haft Hovdyrenes 

 almindelige Gang. Overarmen minder ikke lidt om Meniscotherium elier, endnu mere, om 

 I'antolamhda; den har faaet en endnu længere Crisla deltoidea. Albueben og Spoleben 

 synes at være ret oprindelig formede. I Haandroden er Lunatum voxet og støder til 

 Ilamatum, medens Cuneiforme er indskrænket, hvad alt er ret sædvanligt blandt Hovdyr. 

 Af de fem Mellemhaandshen er .5te blevet forholdsvis stærkt, i Sammenligning med For- 

 holdene hos Meniscotherium. I Forbindelsen mellem Mellemhaandsbenene og Fingcrleddene 

 har der været ualmindelig stor Bevægelighed; det ser ud til, at Fingrene i den sædvan- 

 ligste Stilling have været holdte strakte fremad i næsten ret Vinkel med Mellemhaands- 

 benene; Fingerleddene ere smaa, korte, ikke ret staaende i Forhold til Mellemhaandsbenenes 

 Styrke; Kloleddene ere smalle, men dog ganske af Hovform; der har øjensynlig ikke været 

 traadt paa Fingerspidserne; Dyret har enten traadt paa en Trædepude under Mellenihaands- 

 benenes Spidser, eller det har været mere eller mindre Saalegænger. Laarbenet skal være 

 ualmindelig bredt; Skinneben og Lægben ere nogenlunde oprindelige. Fodroden er bygget 



